161 



i samma mineralexemplar på en och samma gång 

 vara för handen, h vårföre det äfven för frågans 

 fulla afgörande hade varit bast att kemiskt un- 

 dersöka sådane arter, hvaruli en ringa jernhalt 

 varit att förmoda, eller om möjligt sådane, som 

 alldeles saknat denna beståndsdel. 



Yare sig dock huru som helst med denna 

 osäkerhet i betraktandet af syrsättningsgraden hos 

 jernet, så är detta dock en händelse, som blott 

 i fä fall kan komma i fråga. Med åsidosättande af 

 dylika mindre inkast synas således dessa mine- 

 ralarter vara lika väl inbegripna inom de all- 

 männa lagarne för bestämda proportioner, som 

 några andra fossilier, ehuru väl den mängd af 

 fossilier, som hittills inbegripits under det ge- 

 mensamma namnet glimmer, komma att sönder- 

 falla i flera olika, hvilka alla sinsemellan hafva 

 samma skiljaktighet som andra hittills för olika 

 ansedda mineralier. Den länk , som på detta 

 sätt knytes emellan de mera enkla mineralierna 

 och hällarterna, är af betydande geologiskt in- 

 tresse för kännedomen om de verkningsmedel, 

 som försiggått vid jordens första stelnande. Ty 

 då de äldre hällarterna hafva sina konstitueran- 

 de delar oftast mekaniskt blandade, synas vissa 

 af dessa delar hafva ännu enklare typer, som 

 kemiskt förenat sig till mineralier af en ännu 

 mera sammansatt ordning, än dem som repre- 

 senteras medelst formler, analoga med våra 

 i kemin förekommande enkla och dubbla salters 

 med och utan vatten. Den ena termen af de 

 tvenne, hvaraf jag i de fleste fall ansett h varje 

 analyserad glimmerart vara sammansatt, utgöres 

 väl oftast af en sammansättning, som öfverens- 

 stämmer med ett zeolitartadt fossil och hänty- 



K. v. Acad. HandL 783 9. H 



