163 



och en representerar en med en redan bevi- 

 sad mineralart analog föieningstyp, tror jag mig 

 temligen tydligt kunna ådagalägga medelst gran- 

 skande af de lerjordshaltiga pyroxenerna och ler- 

 jordshaltiga amfibolerna, h vilka båda, men i syn- 

 nerhet de förra, blifvit af Kudernatsch med 

 mycken omsorg studerade. 



A. Vid analysen af pyroxén ifiån Etna har 

 KuDERNÅTscn bekommit följande procentiska sam- 

 mansättning: 



Kiselsyra . . 50.55 syrehalt 26.269 



Lerjord . . . 4.85 „ 2.265 



Kalk jord. . . 22.29 „ 6.261) 



Talkjord. . . 13.0i „ 5.034ll3.107 



Jernoxidul . 7.96 „ 1.812] 



9ä66 



Om vi nu med r beteckna kalkjord, talkjord och 

 jernoxidul, så se vi att syreqvantiteterna uti ki- 

 selsyran, lerjorden och r förhålla sig såsom S^"^ Ar^, 

 ty om vi utgå ifrån kiselsyrans syrehalt, bör i 

 sådant fall lerjordens syre vara 2.189 i stället för 

 2.265 och de enatomiga basernas syre 13.134 i 

 stället för 13.107. 



Likaså har analysen af Pyroxén ifrån Zigo- 

 lonberg i Fossadalen gifvit: 



13.698 



Kiselsyra . . 



50.09 syrehalt 26.030 



Lerjord . . . 



4.36 „ 2.037 



Kalkjord . . 



20.53 „ 5.767 



Talkjord . . 



13.93 „ 5.390 



Jernoxidul . 



11.16 „ 2.541 



100.10 



