167 



term (/-kS^ + 3 r5^) ■••") och li vilket seduare sätt att 

 betrakta dem äfvenledes så nära instämmer med 

 de vid analjserna bekomna syreqvantiteter, att 

 de afvikelser, som derigeuom förete sig, ligga 

 inom de vid niineralanalvser vanliga afvikelser 

 ifrån de formler, som representera fossiliernas 

 sammansättningar. Orsaken till det ofvananförda 

 sättet att betrakta dessa af Köhler analyserade 

 fossilier har varit den, att jag derigenom funnit 

 en så ledande förklaring för lerjordens ingående 

 i dessa mineralier, h varvid det sjnits mig, som 

 uti den series (om man med G betecknar gra- 

 nattermen), h vilken härvid tillkännagifver sig af 

 G + rS^, G + 2 rS\ G + 3 rS^, G + 4 rS^, G + 5 rS\ 



*) Jag har beräknat analyserna på några amfibol- 

 arter, som i sina beståndsdelar nästan alldeles sak- 

 nat lerjorden och h vilka således representera de re- 

 naste arterna, så mycket mera som de tillika inne- 

 hållit obetydligt af jernoxidid, såsom t. ex. Strålsten 

 från Taberg, Grammatit från Fahliin, Grammatit från 

 Giillsjö. Dessa beräkningar äro verkställde på sådant 

 sätt, att jag eftersett huru mycket silicium varit för- 

 enadt med den funna fluorhalten samt huru myc- 

 ket kiselsyra denna fluorhalt svarar emot, samt ad- 

 derat denna kiselsyra till -den på annat sätt vid ana- 

 lysen bestämda kiselsyran ; äfvenså har jag ifrån ba- 

 serna subtraherat så mycket af dem i reduceradt 

 tillstånd, som med fluorn varit förenadt till ett ha - 

 loidsalt. Af dessa beräkningar följer, att den hittills 

 för amfibolen antagna formeln rS^ + 3 rS"^ ej må- 

 ste Yara den sanna, utan att dess verkliga samman- 

 sättninsf uttrvckes medelst formeln rS^ ■\-rS''^. samt 

 att orsaken till antagandet af den förut anförda 

 formeln härrört deraf, att man ej iakttagit ofvan- 

 anförde omständigheter, äfvensom deraf, att man 

 adderat lerjordens syrehalt till kiselsyran, i stället 

 för att denna beståndsdel uti amfibolerna antyder 

 en inblandning af helt annat silikat, som är fräxii- 

 mande för den rena amfibolen. 



