170 



till ättiksyrade medelst ät tik sy rad baryt ocli 

 hvad som kunde fällas af kaustik ammoniak ut- 

 fälldes tillika med den svafvelsyiade baryten. Det 

 ifrån fiillningen afsilade afdunstades till torrhet 

 och glödgades, h varefter de kolsyrade alkalierna 

 utdrogos med vatten. Lösningen afdunstades ännu 

 en gäng- till torrhet, för att afskilja all talk jord 

 som tillika löst sig, h varefter, sedan denna blif- 

 vit frånsilad, saltsyra tillsattes och lösningen af- 

 dunstades till torrhet och glödgades lindrigt uti 

 en förut vägd platinadegel. Af chlorkaliums vigt 

 beräknades kalihalten. Härvid får jag tillägga, 

 att jag äfvenledes eftersökt natron, men aldrig 

 deraf funnit något, äfven uti den Stockholmska 

 glimmern ifrån Rosendahl, som är sittande uti 

 na t ronspod u men . 



De andra beståndsdelarne hafva blifvit be- 

 stämde på sådant sätt, att mineralet, efter att 

 förut igenom glödgning hafva afgifvit sin vigtför- 

 lust af vatten och fluorkisel, blifvit smält med 

 kolsyradt natron-kali. Kiselsyran utgelatinerades 

 på vanligt sätt och, efter dess affiltreiande, sattes 

 kolsyrad ammoniak till lösningen. Utur den härvid 

 uppkomna fällningen utdrogs lerjorden med kau- 

 stikt kali samt fälldes, efter föregående tillsats 

 af saltsyra i lindrigt öfverskott, med kolsyrad 

 ammoniak. Jernoxiden, som vid lerjordens lös- 

 ning i kali blef olöst, togs på filtrum och löstes 

 derifrån med chlor vä tesyra samt fälldes med bern- 

 stensyradt natron, tvättades först med vatten, 

 sedan med svag kaustik ammoniak, glödgades samt 

 vägdes. Den lösning, som efter kiselsyrans aliiltre- 

 ring fälldes med kolsyiad ammoniak, befriades i 

 värme ifrån öfverskjutande fällningsmedel, och hvad 

 som dervid föll upplöstes ånyo i chlorvätesyra, 



