197 



trubbig vinkel under främre tredjedelen. 1 ge- 

 nomsnitt visar ryggskölden en båge, som är me- 

 ra platt i midten, men kullrig på sidorne och 

 hvars bredd är nära dubbelt af dess höjd. 



De genom sömmar förenade benplåtar, hvar- 

 af ryggskölden består, kunna indelas i vertehraU 

 plåtar:, ref bens plåt ar ocb margin al plåtar, 



1:0 Vertebralplåtar (Tab, X, fig. i, ai — ai6). 

 Af dessa är den främsta störst, sexhörnig med 

 olika bräddar och hörn: den bakersta brädden 

 kortast, den främsta dernäst; af sidobräddarna en 

 snedt framåt, en snedt bakåt; dessa äro ungefär 

 lika långa. På insidan, som baktill är något 

 konkaverad, sitta på t vers två små upphöjningar, 

 som ligga bakom 8:de halsvertebern. Näst främ- 

 sta i storlek är den näst sista och dernäst den 

 sista vertebr alplåten •*'). Den förra är bred t tre- 

 hörnig, med främre hörnet afstympadt och bil- 

 dande söm med den smalaste af alla vertebral- 

 plåtar {a io). Bakre brädden är i det hela bag- 

 böjd och till större delen genom söm förenad med 

 bakersta vertebralplåten. Denna är fyrhörnig med 

 en skåra i midten af bakre brädden [a i /). De 

 öfriga vertebralplåtarna (<:/2 — ag) äro i allmänhet 

 sexhörniga med främre sidobräddarna minst. 



2:o Refbensplcitarna {2'ab. Il.fig. i^ bi—b8). 

 Dessa äro förenade genom parallela sömmar och 

 smalast äro 3:dje, 5:te och 7:de; bredast äro l:sta 

 och 8:de, emedan h vardera i sjelfva verket in- 

 nehåller två hopväxta refben, hvilket ses deraf, 



*) Dessa två saknas hos det Skånska exemplaret; men 

 de finnas bland fragjnenterna af det brutna Ös tgötha 

 exemplaret och passa fullkomligt till det Skånska, 

 ntom det att de tillhört ett något mindre exemplarl 

 {^ah. II. Ji^. 2. a ii — a 12). 



