205 



pula; det iir nästan tiinclt, utåt något tjockare, 

 inåt tunnare och mer hoptryckt, och förenar sig 

 verticalt genom en på inre sidan Öppen bäge 

 med benet h^ som Cuvier anser vara process. 

 Acroraion; det ar något kortare än förra, utåt 

 plattadt och temligen bredt. Benet Cj som är 

 bredast af alla och utåt plattadt, svarar enligt 

 Cuvier mot processus coracoideus. 



, Os Juimeri {Tah, II. fig. 6 — '/) liknar till 

 formen fullkomligt samma ben hos Einys lutaria 

 (Jemf. Cuv. Ossem. foss. V. IL pag. 211. pl. XII. 

 fig. 7.). Det är S-formigt böjdt; med hufvudet 

 nästan klotformigt, dock med större dimension 

 framifrån bakåt än på sidorna; nedåt är benet 

 utvidgadt med en fåra, som ligger parallelt med 

 yttre brädden. 



Bäckenet (Tab.II.fi^.8.) består af tre ben, 

 hvilka förenade bilda Acetabulum: a) Os ilium, 

 som här ses i förkortning; b) Os pubis och c) 

 Os ischii (Jemf. Cuv. 1. c. p. 213. pl. XII. f. 

 18, 19). 



Os femoris liknar Os humeri, men hufvu- 

 det är större, aflångt-ovalt och snedtsittande 

 {Tah, II, fig, g.). Fåran längs brädden saknas. 



Alla dessa ben, som tillhöra det bruna, fos- 

 sila Östgötha exemplaret, äro till formen full- 

 komligt lika sina motsvarande ben hos den nu 

 lefvande Enijs lutaria. Det är således intet 

 tvifvel, att ju den fossila tillhör denna samma 

 art. Skada likväl, att vi ej erhållit hufvudet till 

 något af de fossila exemplaren; ty i hufvudets 

 ben uttrycker sig artskillnaden bestämdare, än i 

 någon annan del af skelettet. Blott i ett par ver- 

 tebrer har jag kunnat finna någon märkbar olik- 

 het mellan den lefvande och fossila Emjs Inta- 

 ria. Dessa vertebrer äro den 8:de hals ver tebern 



