210 



lefva i Skånes träsk, t. ex. Paludina impnra^ 

 Val vata cristata^ Cyclas cornea in. fl. och dels 

 deraf att i gamla torfmosar, som synas vara af 

 lika ålder med den ifrågavarande, finnas ben af 

 V U ds vin j El gar j Renar, Bäfrar^ Hjortar^ PuU 

 d/ur och Bisonoxor m. fl , h vilka icke till arten 

 kunna skiljas från de iiu lefvande. Men att, 

 detta oaktad t, en lång tid förflutit sedan ifiåga- 

 varande Sköldpadda lefde här, kan man sluta af 

 flera skäl: l:o Den synes här hafva lefvat och 

 utvecklat sig under gynnsammare klimatförhål- 

 landen än för närvarande i norra Tyskland. 2:o 

 Samma gamla torfmosai-, hvari hon finnes, hysa 

 äfven benlemningar af redan öfver allt på jor- 

 den utdöda djurforraer, t. ex. af Bos pritnigenius 

 (Urus) och af en B j örnart ^ om h vilken jag fram- 

 deles torde få tillfälle att närmare yttra mig; 

 3:o Den grnsås hvari Östgötha exemplaren blifvit 

 funna, har sannolikt tillhört en jemföielsevis gam- 

 mal tid. (Se Alex. Brongniart: Noiice sur les 

 blocs de roches des terrains de transport en 

 Suede, Annales des se. nat. 1828), 



TiUäg2^ till ofvanstående Jj handling. 



Under innevarande sommar (1840) har jag 

 erhållit fragmenter af ett annat exemplar af sam- 

 ma Sköldpaddart och funnet i en annan trakt af 

 Skåne, nemligen i en torfmose vid Fiiglie, An- 

 nex till Hvällinge. Djuret fanns äfven der all- 

 deles helt, men blott nå^ra få fra2:menter till va- 

 ratogos, hvilka slutligen blefvo, jemte några andra 

 fynd, inköpta af Prosten Jean Bruzelius, som 



