235 



Går man, lueel leilning af tleLla förhålliinde 

 hos Tetbys, utver Lill näigransande släkten för 

 alt söka samma organ, så återfinnes det hos Tri- 

 toDia Hornberg i i Cuv. [fig. 5) ännu foga fbiän- 

 dradt '•'); äfven der omgifver det narmasf mun- 

 nen, och cirrbi äro ännu tytUiga. Hos Trit. ple- 

 beja JoH^^sT. {Ji'g. 6) äro dessa sednare färre till 

 antalet. Släktet Cloelia Nob. visar loberna gan- 

 ska utbildade, med cirrbi, Ci. fimbriata iSob. (Do- 

 lis timbriata MiiLLER) eller utan dessa. Cl. ibr- 

 mosa N. {fig. 7)- — Tergipes coronatus Cuv. [Jig. 

 8) har ett framtill ulbugtadt, ät sidorna rundadt 

 segel, som bos yngre individer alltid är större i 

 forbållande lill liela djuret och tydligare tvåfli- 

 kif^t. Slutligen finna vi delta or^nn bos Eolidia 

 {Jig. g) förvandladt till tvenne fullkomligt tref- 

 varlika organer. Hos Polycera Cuv. {fig- /2) och 

 Doris Cuv. [fig. i3) är det reducerad t till tven- 

 ne korta rundade loher, som endast bos en mig 

 bekant, äfven i öfrigt afvikande art, Doris nodosa 

 MoNT. (y^g-. //) visat sig i form af falska tentak^ 

 ler. Siägtet Aplysia {fig- 10) visar dessa samma 

 organer, Uien ganska utbildade ocb öronlikt sam- 

 inanvikna. 



CuviER gifver åt Eolidia sex tentakler, och 

 flere hafva häri följt honom. Ett sådant förhål- 

 lande förefaller nästan lika så förundransvärdt , 

 som om en insekt sades äga fyra antenner eller 

 en crusLace sex. I sjelfva verket äger Eolidia 

 liksom öfiiga Gymnobranchier blott tvenne ten- 



^) De individer af denna art, som finnas vid vår vestra 

 kust, äro alla af mindre storlek än de från franska 

 kusten, och seglets kant är ej delad i så många cir- 

 rbi, men i öfrigt öfverensstämma de fullkomligt med 



bcskrifnjngar och figurer. 



