238 



num, Mangelia [fi§. 20) öfvergar lill Ström- 

 bus (/-. 2/) ■-). 



Hos sistnämda slägte, Slrombns, nå sinnes- 

 organerna deras bögsla liilländning i det sLora, 

 utbildade ögat; — det är i della hänseende en 

 fullkomlig motsats till släglet Doris, med h vilket 

 vi började uppställningen af dessa organers olika 

 former. 



Den del af "tentaklet*^ hos Strond^us som 

 bär ögat, förminskas, om vi gå genom serien 

 tillbaka, alltmer» tills den fullkomligt försvinner; 

 den andra delen, som hos Slrombus bäres af 

 ögats stjelk, tilltager på samma gång, tills den, 

 då ögat nått hufvudets yta, fäster sig öfver den. 

 Ännu kan man dock urskilja spetsen afögonstjel- 

 ken såsom en svag upphöjning vid "tentaklets'* 

 basis, tills äfven denna försvinner. Deu lag här 

 tyckes gälla, att ögat och den del af tentaklet , 

 som nu enstim återstår, men som hos Strombus 

 var blott ett appcndix, under deras utveckling 

 genom den series vi uppställt, alltid stå i om- 

 vändt förhållande till h varandra, vinner slutli- 

 gen hos Gyninobranchierna sin bekräftelse. Då 

 ögat blifvit så insänkt i kroppen och betäckt med 

 manteln, att intet ljus kan nå detsamma, har 

 "tentaklet" blifvit bildadt till ett det känsligaste 

 organ. Det är ej mer en enkel trådlik förläng- 

 ning, utan dess yta mångdubblas genom regel- 

 bundna, på ömse sidor hälft omslutande upphöj- 

 da valkar [fig^ i5)^ der oräkneliga tina organer, 

 cilier, spela, för att ur det omgifvande medium 



*) Man skulle ännu kunna tillägga det fall, då ögat sit- 

 ter fullkomligt i spetsen af tentaklet utan någon vid- 

 hängd del, såsom hos Assiminia Grayana Leach, det 

 enda oss bekanta exempel. Gray Phi los. Träns. 1835. 



