24S 



oss till Buesuiid, deiifråii vi på båt öfverforo 

 Tjrifjoiden till Vigeisund, h varifrån vi än åkan- 

 de än gående begåfvo oss förbi Modum, Eger och 

 Fiskuni till Kongsberg, Regnväder förföljde oss 

 och tvang mig afsLå från botaniska undersöknin- 

 gar i denna trakt, som ända till Liskum var vac- 

 ker och prydd af jöf- och bai'r-skog, som, om- 

 vexlande med h varandra, ända till toppen be- 

 klädde bergen. Sedan Fiskum passerats, blef 



barrskogen herrska nde och bers^massorna meia ho- 



. ... 



pade, h vilket, i förening med de mindre och 



glesare bondgårdarne, gaf åt hela landskapet ett 

 mera dystert och ödsligt utseende. Barbarcea 

 vulgnris, h vilken på ett ställe nära Dunserud 

 växte i rik mängd, var den enda anmärknings- 

 värda växt, som anträffades. — Kongsberg ligger 

 utmed den brusande Louvenelfven i en djup dal 

 omgifven af berg, bland h vilka Johnsknuden 

 är det högsta; längre mot söder utsträcka sig de 

 ännu högre Skrimsfjelden, som ännu fortforo att 

 till en betydlig del vara täckta med snö. Hela 

 trakten syntes steril och ointressant; i botaniskt 

 hänseeJide lär den ock, med undantag af några 

 mossor, hafva föga att erbjuda; väl uppgifver 

 HtJBNER, att han här saralat Draba nemorosa, men 

 den är h varken förr eller sednare här återfun- 

 nen, oakta dt D:r W. Boeck under sitt fleråriga 

 vistande härstädes h varje år eftersökt den; af 

 honom erhöll jag dock några af de specimina, 

 som HiJBNER meddelat honom. — Vi uppehöUo 

 oss icke längre i Kongsberg, än som fordrades för 

 att bese de rika silfvergrufvorna, äfvensom öfriga 

 härvarande iniättningar. 



Den 4 Juni afreste vi der ifrån mot Laur- 

 vig; vägen, som förde oss nära förbi den vackra 

 Labrofossen, fortgick utmed Louvenelfven genom 



