249 



V. (leliinie växer cleii uleslutaiitle i grannskapet af 

 öppna liaFvet, h vilket allt tyckes tala mot dess 

 lörekomst inne i denna fjälldal. — Sedan man 

 jjasseiat öfver den ofvanför nämda dsen , hvaiest 

 Ojcyria i enifonnis^ PotenliUn alpef^tris m. fl, 

 visade sig, nedkommer man i A^w så kallade 

 Svartdalen, som är mörk och träng, omgifven af 

 beig, bevuxna med tät granskog; nu är dalen fö- 

 ga J)ebygd. och det berättas, att digerdöden eller, 

 som i\^\\ i Norri^e kallas, "den sorte död" bort- 

 ryckt befolkningen ur denna, liksom ur så många 

 undrii delar i Norrige, b vilka derefter föiblifvit 

 nästan obebygda. Framemot Pljerdals kyrkobygd 

 Öppnar sig landskapet ocb blir gladt och lifligt 

 med täta vackra bondgårdar. Mellan Hjerdal och 

 Soidand visade sig Eken åler i temlig mängd, 

 men på en inskränkt krets. — Mellan Souland 

 och Tindoset vid Tindsöens sydliga ända utbre- 

 der sig en oafbruten enformig, nära 2 mil lång 

 tallmo, h va res t man endast omkring Gran ber rad 

 fin träffar några menniskoboningar. Från Tind- 

 oset togo yi båt till Tinds prestgård, belägen vid 

 norra ändan af den 4 mil länga Tindsöen, som 

 närmast omgifves af skogklädda berg, hvilkas top- 

 par ännu voro upplj^sta af spridda snöfläckar, un- 

 der det små gärdar med sina åkertegar intogo 

 nästan alla ställen, der den merendels ganska 

 branta sluttningen lemnat någon möjlighet för 

 deras anläggande; också äro de här ofta utsatta 

 för fjällras, som förstört mera än en husmans- 

 plats. Flera dalsträckningar stöta intill sjön och 

 förorsaka liksom Öppningar i den oragifvande fjäll- 

 massan; dessa förorsaka häftiga och farliga kastvin- 

 dar, i det den mellan fjällen sammanprässade vin- 

 den utstörtar ur de trånga dalarne och derefter 

 liksom återstudsar mot de tvertöfver den föga 



