252 



liksom öfvertäckta aF större och mindre lösa ste- 

 nar, som göra vaiidringeii mycket besvärlig. Den 

 öfversta toppen är bildad i form af en hästsko 

 och utgör en ganska smal kam med den kon v exa 

 sidan åt nordost och den konkava ät sydvest; 

 man njuter härifrån en mvcket vidsträckt utsiot 

 At alla håll, hvilken dock, liksom från alla högre 

 fjälltoppar, är af en temligen enfoi mig och ödslig 

 beskafienhet. Gousta sjelf kan man äfven på 

 mycket långt afstånd lätt igenkänna deraf, att snön 

 på dess sidor bildar smala, longitudinella strim- 

 mor och ej, såsom annars är vanligt, större sam- 

 manhängande och ofta transversella bälten eller 

 fonder, h vartill orsaken ligger i sjelf va bildnin- 

 gen af fjälltoppen och de branta sidorna. Vid 

 vårt besök fanns ovanligt litet snö på fjället och 

 det oaktadt att våren här uppe så föga framskri- 

 dit, att Björken ännu icke börjat utveckla sina 

 löf, och flera småsjöar på platåen nedanföre den 

 egentliga fjälltoppen ännu voro belagde med is, 

 h vilket äfven var förhällandet med en stor del 

 af Mösevandet, som vi från toppen skådade. Häraf 

 är påtagligt, att vegetationen i dessa högre regio- 

 ner var föga framskriden; de fjällväxter, som an- 

 märktes, voro hufvudsakligen följande, af hvilka 

 dock flera endast fiam visade blad: Ramuicuhis 

 aconitifoUuSj, pyginceus; Arabis alpina; Cerasti^ 

 lim stellarioides; Potentilla alpestris; Rhodlola 

 rosea (växte ännu herrligare på foten af Haake- 

 näsfjeldet tätt vid Tindsöens yta), Sonckus aU 

 piniLs; Arhutus alpina; Azalea procwnb.; Menzie^ 

 sia ccerulea; Pedicularis lapponica; Salix her- 

 baceaj lanata, phylicifoliaj lapponum; Betala 

 ^lutinosa, hnmiliSj nana; Liizula spicata; Carex 

 canescens alpicola , ri^ida; Lycopodiiim alpinwn 

 Qch SelagOj hvilken gick allra högst upp i säll- 



