255 



Prof. Blytt, h vilken vid min aiiesa frau Kristia- 

 nia trodde sig de första dagarne af Juli blifva 

 färdig att antiäda sin resa Lill Vaidersfjällen, der 

 vi tänkte gemensamt tillbiinga sommaren. Från 

 Tind begaf jag mig öfver sjön till den tätt be- 

 bj^gda Ostbjgden, b varifrån jag sedan vandiade 

 öfver fjället till Vasgli i Nummedalen. Vegeta- 

 tionen visade sig i allmänbet likadan som i Tind; 

 men ju mera jag nalkades Nummedalen, desto 

 sällsyntare bief Gentiana purpurea. Ungefär 

 midt emellan Tind ocb Vcegli nedkommer man 

 genom en biant klef i Kirvedal, bvarest en mängd 

 sätrar, tillböriga invånarne i Ostbygden, äro be- 

 lägna. Denna dal var tätt bevuxen af stora Gra- 

 nar, b vilkas utseende dock tydligt gåfvo tillkän- 

 na, att de numera ej bär trifvas väl; ty antingen 

 voro de belt ocb bållet förtorkade, eller ock bada 

 de toppa ine för vissnade; ej beller sj^ntes några 

 yngre träd uppväxa; detta synes mig innebålla 

 ett nytt bevis för den observation man trott sig 

 på flera ställen bafva gjort, att Granens vegeta- 

 tionslinie numera icke går så bögt som fordora;;, 

 b vilken orsaken bärtill kan vara, är svårare att 

 ådagalägga. I klefvarne vid Kirvedalen, äfvensom 

 på åsen Öster om densamma, voro Polytrlchum 

 hercjniciun ocb Conostomum boreule bögst all- 

 männa, utom bvilka de vanliga fjällväxterna: t. 

 ex. Menziesia, Gnaphalium norvegicam^ supinum; 

 Veronica alpina; Azalea; Saxifraga stellaris., 

 o. s. v. förekommo. Närmaste ås böjer sig upp 

 mot björkregionens öfra gräns ocb ungefär midtpå 

 densamma går gränsen emellan Telemarken och 

 Nummedalen; och jag inträdde således bär å-ber i 

 Agersbus Stift. 



Fotstigen förde nus öfver nayror och bäckar 

 genom en temligen tät barrskog,, tills jag vid går- 



