259 



skifer och kalksten; kommer man åter vester om 



iiämJe vatteiidrai^ och iioiT om den egentliga 



Näsbygden, inhädei- man genast inom gneisge- 



Lilet, h vilket äi^ven i öster vidtager strax vid 



Ovei'dals o^ästoifvareo^ård '^). Dessa olika forma- 

 rs o o / 



tioner utöfva äfven pa vegelalionea ett ganska 

 tiiärkbail inflylaude: ledan föri- än man hunnit 

 till Sniedshammars skjutsombyte har trakten an- 

 tagit ett mindre rikt och omvexlande utseende; 

 akrarne äro mindre och framvisa ej sådan bör- 

 dighet som förut, och ängarne hafva förlorat be- 

 tvdhgt af sin färgprakt; likaledes blifva barrträ- 

 den mera herrskande. Detta förhållande äger äf- 

 ven till en del rimi i Lands pastorat, som utgör 

 en ännu smalare landstrimmei på båda sidor om 

 Randsfjorden, innestängd af höga med storväxt 

 barrskog öfvertäckta bei-gsåsar. Stränderna pryd- 

 des dock af många betydliga gårdar, hvaraf flera 

 hade mycket vacker belägeidiet , och bland dessa 

 syntes mig fogdegården Kronberg intaga främsta 

 rummet. Snart når man den öfversta mvcket 

 smala ändan af Randsfjorden j hvarefter man in- 

 träder i en mera vild och mindre odlad trakt, 

 som endast på nå^ra ställen visar sig tätare be- 

 bygd; denna fortfar ända tills man mellan skif- 

 tena Tomlevold och Brufladt inträder i Ourdal 

 och i och med detsamma beträder det af sina 

 vidsträckta och höga fjälltrakter utmärkta Yalders. 

 Under den temligen skyndsamma resan från 

 Gran till Brufladt fann jag, med hänseende till 

 den speciela vegetationen, endast följande att an- 

 märka: Polemonium cceruleiim visade sig kring 



*) En förträfflig geognostisk karta öfver denna trakt 

 finnes i Keilhaus Goea Norve^icaj J.s Heft. Kri- 

 stiania 1838. 



