260 



Overdal; Dracocepliahun Ruyschiaiuij soni ge^ 

 nom hela Riiigerige och Hacleland varit högst all- 

 män, tycktes upphöra vid Smedshammar, h var- 

 efter den ej återsyntes förrän vid Tungvold i 

 Land, ehinn der blott pä ett par ställen; dere- 

 mot var Poteutiihi norvea^ica allestädes ymnig 

 ända till Yaug i Yalders; Canipannhi Cervicaria 

 visade sig på ett ställe nära gärden Horn den 

 nordligaste i Gians pastorat; nära Tomlevold i 

 Land samlades, utom andra, Cerastium triviale 

 ^hinchiIo'<uin j och något längie fram i barrsko- 

 gen Gdliftin irifidiini. \id Land .fann Prof. Bt.ytt, 

 vid sitt besök sednare under sommaren, Malaxis 

 monojhjUos i stoi' mängd. 



Brnfiadt eller Etnedal utgör annex till Sön- 

 dre Onrdal, h vilket })astorat, jemte Nordre Oiir- 

 dal, Siidre och Yang, ulgör Yaideis, hvars in- 

 vånare snart sagdt i hela JNorrige äro kända som 

 tröga, råa och snuitsfäj-diga , och hafva en i Ögo- 

 nen fallande olikhet med sina grannar ä alla si- 

 dor. Hela disti iktet är höpl beläoet med mänoa 



Do _a 



vidsträckta fjällmassor och sätermaiker, men min- 

 dre förmånligt ^k>v åkeibruk. Husen äro i all- 

 mänhet små och låga, och de i nästan alla trak- 

 ter af Noriige vanliga sä kallade "slolpebodaine" 

 synas icke hiii'. — Yid Bruiladt går vägen på en 

 läng och bl ant backe u])pför den af Gran och Tall 

 beklädda Tonsåsen, pä hvilken vägen sedan om- 

 kring I niii foilgär, V\\\?> den slutligen åter sluttar 

 starkt ulfoi- till Nordre Om dal i Beinaelvens dal- 

 före; Tonsåsen utgör nemligen skillnaden mellan 

 de vaLtendiag, som tlyta till Randsfjorden och 

 dem, som flyta till Sperillen. -— Kring Brufladt- 

 backarne och på Tonsåsen visade sig åtskilliga 

 lägre fjellväxter blandade med inferalpinska t. ex. 

 Pklenni (dpiuwn, Poa alpina, Eriophorum va- 



