2G.3 



upp laiigs denna elf, desto mera alpjnskt utseen- 

 de får hela ouioifninijen. En tät tallnio oiTio:if- 

 ver den brusande elfven; gårdarne och åkrarne 

 bli allt mindre och sällsj^nLare; bergen diaga sig 

 mera tillhopa och bli öfVerst alldeles nakna och 

 beröfvade all skog, h varemot de i stället fram- 

 visa spridda snöfJäckai', under det att högie snö- 

 fjäll uppresa sig något längre boit. Redan länge 

 'har man skådat HugakoUen, mea först sedan man 

 på en bro öfverfarit Beinaelven fiamträder den i 

 sin verkliga storhet, Alkkles vid ffjten af dess 

 ganska tvärbranta sida ligger skjutsskiftet Öjlo, 

 nedanför h vilket raan kommer till östra ändan 

 af den långa smala sjön Mjösevand (som äfven 

 kallas Lille Mjösen till skillnad från Stor-M josen 

 mellan Toten och Hedemarken), vid hs^ars brädd 

 vägen fortgår till en början Uj)pför den långa och 

 ganska branta Quamskleveii på HugakoUens nor- 

 ra sluttning. Här visar vegetationen, att man 

 inkommit i en fjälltrakt Redan förrän man hun- 

 nit till Öjlo äro J^tragalfts alpinits, Viola mon- 

 iana, Luznia spicata m. fl. liigre alp växter all- 

 männa längs vägen. Strax nedanför nämde gäst- 

 gifvaregård tätt vid sjöbrädden och sedan genom 

 hela Quamskleven växte den vackra Sedum vil- 

 losuni blandad med S. annnuuu Bland öfriga 

 växter, som prydde sidorna af vägen, vill jag här 

 allenast nämna: GentiaJia nivnlls, AniareHa; Sajci- 

 fra^a Cotyledon, aizoides, cerriua, stellariSj op- 

 positifoVia y contt oversa, ccespitosa; Silene acaiL- 

 lis, injlata; Cerastiiim alpina in j tri^^ynnin: Stel- 

 laria afpestriSj FriesiaTta ^ ^t-amiueu; Draba in~ 

 cana, lo.xa: Erydnnm hieracifoliuni; Turritis 

 glabra; Arabis hirsutuj, alpina; Ranunc. pla~ 

 tanifolius, acris, repens y reptans; Potentilla al- 

 pest ris; Cotoneaster; Fr a ^ aria vesca; 2\inace- 



