281 



Redan den 3 Aug. lemnade jag Vossevan- 

 geii och följde till Yinje samma väg som jag 

 kom, genom en ganska vacker trakt, särdeles 

 längs Lönevandet på ena och det höga lång- 

 sträckta snöbetäckta fjället Lönehorgen, som på 

 andra sidan om vägen höjde sina nakna stålgrå 

 glatta toppar. — Nära Vinje afvek jag från stora 

 vägen, for att genom Mörkedalen och tvert öf- 

 ver fjället rakt i norr begifva mig till Vig i 

 Sogn. Den. smala ridvägen (någon annan fanns 

 naturligtvis icke) fortgår till en början längs den 

 brusande Mörkedalselven, och derefter på östra 

 sidan af det bergomslutna Mörkedals vandet, bred- 

 vid Il vilket vägen på ett par ställen var sprängd 

 och murad temligen högt på bergsidan; närmare 

 norra ändan af sjön utbreder sig en långsluttan- 

 de dal, tätt bebygd med små gårdar, omgifna af 

 några små kornåkrar, men deremot större hafre- 

 och potates- åkrar, hvilka nu stodo herrliga ,• gräs- 

 lierna, som omgifva sjön och dalen, syntes vara 

 af utmärkt beskaffenhet, och det till största de- 

 len afslagna gräset var just nu upphängdt att 

 torkas på egna gärdesgårdslika ställningar. Fäl- 

 ten , som omgifva sjöns norra sida, voro nästan 

 alldeles fria från alla både större och mindre 

 stenar, något som måste vara så mycket mera i 

 Ögonen fallande, som det är sä högst ovanligt i 

 dessa allestädes f^ällomgifna trakter. Längs sjön 

 växte herrliga Almar, men derefter blott strödda 

 Furar bland Björkarne och herrliga Aspar. — Se- 

 dan jag på gården Överland, en bland de öfver- 

 sta i dalen, tillbragt natten, anträdde jag d. 4 

 Aug. vandringen öfver fjället, h varunder jag för- 

 följdes af ett oafbrutet regnväder, hvilket, jemte 

 det att all utsigt deraf förhindrades, äfven satte 

 mig ur stånd att göra några betydligare bota- 



