282 



iiiska undersökningar. Sedan jag lemnat äfven 

 de öfversta gårdarne bakom mig, fortsattes van- 

 dringen genom den öfra till slätter begagnade 

 delen af Mörkedalen, h vadan här ock var upp- 

 förd en mängd små hölador, under detSätrarne 

 lågo högre upp på sluttningen ungefär vid Björk- 

 gränsen. Dalen afsmalnar alltmera och elfven 

 blir mera brusande, tills man slutligen inkommer 

 i den trängre, af högre, mera snötäckta fjäll 

 omgifna Quasdalen. Denna, som förr utgjorde 

 en egen gård , men nu begagnas allenast till sä- 

 termark, bildar innerst en fullkomlig cul de sac; 

 här äro flera Sätrar belägna kring de trenne 

 elfvar, h vilka i vackra kaskader här störta utför 

 bergsidorna från de högre upp belägna fjälldäl- 

 derna Sendodalen, Grugnadalen och Björndalen. 

 På en brant stig följde vi Grugnaelven och hun- 

 no snart öfver Björkgränsen och befunno oss på 

 sjelfva fjällplatåen, hvarest mycken snö skådades 

 åt alla håll och flera smärre fjällsjöar passerades, 

 bredvid hvilka några små dåliga, af på hvaran- 

 nan staplade kullerstenar uppförda Säterhus voro 

 belägna, hvilkas invånare eller, som de kallas, 

 budejor voro af lika smutsigt och otrefligt utse- 

 ende som sjelfva *'sälena" eller byggnaderna , oak- 

 tadt det var en Söndag då jag här passerade 

 förbi; men dessa Sätrar tillhöra ock Sogningarne, 

 som hafva arrenderat äfven dem, som ligga inom 

 Vosse vä ringarnes område. — Ungefär midt på 

 fjällplatåen är gränsen mellan Voss och Sogn, 

 och snart skådades, under de få ögonblick, som 

 den tjocka regndimman skingrades, de på andra 

 sidan om Sognefjorden varande glacierer och snÖ- 

 fonder. Det dröjer ej länge, förrän man åter in- 

 träder i Björkregionen, hvarefter man genom 

 långsluttande präktiga gräslier småningom ned- 



