287 



nedstörsaiide vattenmassa tätt bredvid hafskusten 

 skänker en så mycket herrligare anblick, som 

 man på en g^^ng skådar fallet i sin belhet. — 

 Lamiuni intermediiun , Sinapis alha , PoJj^oniun 

 Fa^opyruin , Galium Aparine (med gulaktiga 

 blommor) voro de ogräs, som mest besvärade 

 åkrarne i Lysters kyrkobygd, h va rest det koila 

 besöket ej lemnade tillfälle till några botaniska 

 undersökningar. 



Från Lyster togs vägen öfver Storhougen 

 till Justedalen. Till en början följde rid vägen 

 Dalelven genom en icke oangenäm fjälldal med 

 flera gårdar ända till den öfversta, Kilen kallad, 

 1 mil från Lysters eller Dale kyrka; bäi* är da- 

 len med ens stängd af en bästsko-formig omkring 

 2000 fot liög fjällvägg, uppför h vilken S2i^e\\ 

 sedan fortgår i många bugter, tills man slutli- 

 gen bunnit till böjden af Storbougen (2460 fot), 

 der man skådar Justedals-fjällen med sina snö- 

 massor. Härifrån nedstiger man i en säterdal, 

 som genomströmmas af en forsande å med mjölk- 

 färgadt vatten, som sedan förenar sig med Ju- 

 stedals- eller Stor-elven. När man passerat går- 

 den Vigedal, inkommer man snart i Justedals 

 socken, ocb på en mycket brant i sicksack gående 

 stig nedstiger man till elfven, som man når 

 vid gården Ormberg och längs b vilken vägen 

 sedan genom bela Justedalen fortgår. Elfven ät 

 temligen betydlig och den har på flera ställen 

 afsatt en stor mängd sand, hvaraf flera små bol- 

 mar bildats; dess vatten har den mjölkfärg, som 

 är vanlig för alla elfvar, som leda sitt ursprung 

 från glacierer. Sjelfva dalen, som vid Goupne 

 går ut till Lysterfjorden , är merendels smal och 

 har mycken likhet med de smalare grenarne af 

 Sognefjorden ; liksom dessa är den omgifven af 



