307 



der anden Ströms död. Han iDÖrjade nu äfveii 

 täfla i Svenska Akademien och erÖtVade inom 

 fem år lika många pris, nemligen år 1803 He- 

 ders-accessit för öfversättningar från Horatius; år 

 1805 stora priset för skaldestycket ZJ/^yo/oi-^rörre^j 

 samt tvenne mindre belöningar för öfversättnin- 

 gar från Latinska skalder, och år 1808 den stör- 

 sta belöning, som Svenska Akademien utdelat, 

 eller det pris af två hundrade dukater, h vilket 

 Akademien utflistat för en Sång vid aftäckande 

 af Konung Gustaf Ilirs bildstod. Akademien be- 

 gagnade äfven det första tillfälle af något ledigt 

 rum bland sina ledamöter för att tillegna sig 

 Wat.t-tn såsom ledamot och valde honom till 

 Direktör vid firandet af sin jubelfest (1832). Så- 

 som verldslig skald har Wallin intagit ett oför- 

 gätligt, ett af de främsta rum i Svenska vitter- 

 heten, ehuru han, nästan innan han inträdt i 

 manna-åldern, utbytte lyran emot Davids-har- 

 pan, hvars främsta sångare i Norden han med 

 ojäfvad rätt blifvit kallad. 



Den ovanligt hastiga och stora framgång, 

 som utmärkte Wallin på den vittra banan, följ- 

 de honom äfven, och ännu mer obestridt, såsom 

 andlig talare och embetsman. Efter att, på in- 

 rådan af Landshöfdingen Nils von Rosenstein — • 

 en tidigt vunnen beskyddare], som han alltid med 

 vördnad och tacksamhet nämt — hafva egnat 

 sig åt Prediko-embetet, samt med högsta betyg 

 undergått Prest- och Pastoral-Examina (1806 *), 

 började han sin bana såsom Theologie-Adjunkt 

 vid Kongl. Krigs-Akademien) namdes år 1809 



Han kallades först till Hus-Predikant hos Öfverste- 

 Kammarherren, Friherre Hamilton på Boo, hvars 

 sons lärare han var. 



