317 



och barmhei tighets-anstalter, om en längre tid 

 för utöfninijen af detta höga kali varit honom 

 beskärd. Men han hade knappt fullbordat sin 

 Eriks-gata genom det honom anförtrodda vid- 

 sträckta Stift — en del församlingar hade han 

 ens icke hunnit besöka — förrän ett sorgebud 

 förkunnade öfver landet: 'Ylen du kär hafver lig- 

 ger sjuk" — och få dagar derefter kom tidnin- 

 gen, att den trogne tjenaren ingått i sin Herres 

 glädje, innan ''hans ögon voro mörk vordne/' 

 I mannaminne har ingen enskilt mans bortgång 

 väckt en så djup och allmän rörelse, ifrån de 

 mäktiges palats till de ringas hyddor, inom de 

 lärdes salar och i arbetarens tjäll. Närmaste 

 dödsorsaken var tvifvelsutan ett öfvermått af ar- 

 bete, en ansträngning under hopade embetsålig- 

 ganden, för h vilkas uppfyllande den nitiske Tenn- 

 pel vårdaren försakade dagens hvila och nattens 

 ro. Under de sista tvenne åren förenades hos 

 Wallin Erke-Biskops- och Prokanslers-Embete- 

 nas vidsträckta omsorger med utöfningen af alla 

 de tjenstepligter, som åtföljde de befattningar 

 han ännu icke frånträdt, såsom Öfver-Hofpre- 

 dikant. Pastor Primarius, Ordförande i tvenne 

 Konsistorier, medlem af en mängd Direktioner 

 och Komitteer, h vartill kom, att han såsom 

 predikant hos de Kungliga och inom sin försam- 

 ling uppträdde fastmer oftare, än tillförene, samt 

 med fortfarande beredvillighet emottog nästan 

 h varje kallelse såsom andlig talare, vid både 

 offentliga och enskilta tillfällen. Under denna 

 tid utförde han äfven sin Bibel-öfversättning, 

 h varåt han hufvudsakligen offrade h vilans stun- 

 der. Haas ursprungligen svaga, ofta vacklande 

 helsa bröts. Efter slutade embets för rättningar 

 och examina vid undervisnings-verken i Stock- 



