342 



sin ungdom, blef föresljigen i 3:dje rummet Lill 

 Mafheseos et Philos. nat. Adjunkt, h vilken be- 

 fattning han dock icke erhöll. 



Han egnade sig nu uteslutande åt fysikens 

 bearbetande, gynnad ej blott af ovanlig natur- 

 fallenhet, utan också af en oberoende ekonomisk 

 ställning. För detta ändamål gjorde han, 1824, 

 en resa genom Danmark och Tyskland till 

 Frankrike, h varvid han i synnerhet uppehöll sig 

 i Paris, och följde der, med särdeles uppmärk- 

 samhet, de franska lärdes arbeten i hans veten- 

 skap, h varunder han tillvann sig vänskap af 

 Arago, Biot, Fresnei. m. fl. Han återkom der- 

 ifrån 1896. Derefter begyntes hans egentligt 

 verksamma bana på undersökningarnes väg, med 

 livilkas resultat han efter hand riktade Veten- 

 skaps-Academiens Handlingar, så väl som utländ- 

 ska lärda journaler. Han tillvann sig derigenom 

 det förtroende, att han 1827 kallades till leda- 

 mot af Vet. Acad. f^^siska klass, och år 1828, vid 

 tillsättandet af den efter Prof. Nordmark ledig- 

 varande fysiska professionen i Upsala, blef dertill 

 ulnämd vid 28 års ålder, framför äldre medtäflare. 

 Han bevistade samma år de tyska Naturforskar- 

 nes möte i Berlin. 



Han tillträdde icke genast sitt lärarekall vid 

 universitetet, dertill förhindrad af ett annat ve- 

 tenskapligt uppdrag. 



Yid flera riksdagar hade Rikets Ständer hos 

 H. M. Konungen begärt en reglering af Sveriges 

 mått, mål och vigt. Vetenskaps-Academien, der- 

 öfver hörd, hade dertill afgifvit underdånigt för- 

 slag, som af Rikets Ständer blifvit granskadt 

 och i hufvudsaken antaget. Detta förslag inne- 

 höll att enheterna för mått, mål och vigt: fo- 

 ten, kannan och viktualie-skålpundet, skulle blifva 



