346 



använda medel, blef småningom en vana och 

 öfveigick slutligen till ett behof, h varifrån han 

 flera gånger med manlig föresats sökte lösgöra 

 sig, och lyckades för temligt långa mellantider, 

 men icke för alltid; och detta grundade den för- 

 störing af helsan, som i förtid bortryckte honom, 

 och beredde åt lärosätet och åt vetenskapen en 

 förlust, som icke snart skall ersättas. 



RuDBERG karakteriserades, såsom vetenskaps- 

 man, af en hastig uppfattning, skarpt och klart 

 omdöme, och öfverträffade de flesta af sina sam- 

 tida i förmågan att inse och motverka de om- 

 ständigheter, som föranleda observationsfel. Detta 

 var hans starkaste sida, den uttrycker sig i alla 

 hans undersökningar. I allt slags spekulation 

 stödde han sig på omedelbar erfarenhet, och gick 

 ej gerna längre än denna ledde. Man kan om 

 honom dristigt säga, att, om hans helso-omstän- 

 digheter tillåtit honom att hinna en vanlig lifs- 

 längd, så hade han blifvit en af tidehvarfvets 

 första män i sin vetenskap. Hvad han hunnit 

 uträtta berättigar honom ledan till ett utmärkt 

 rum bland vår tids naturforskare. 



RuDBEP.G lefde ogift. Han utnämdes 1838 

 till Riddare af Kongl. Nordstjerne-Orden. 



Han var Ledamot af Vetenskaps-Academien, 

 af Krigs-Yelenskaps Academien, af Vetenskaps- 

 Societeten i Upsala och af Bayerska Polytechni- 

 ska Societeten i Miinchen. 



Hans arbeten äro , utom den redan anförda 

 gradual-disseri ation. 



1. Matematisk teori af de kapillära fenomener- 

 na. K. V. Acad. Handl. 1819, p. 153 och 

 1822 p. 25. 



2. Teoretisk undersökning af en vattenstråles 

 kontraction. Ib. 1822, p. 1. 



