Åren 1 831—1835 i medeltal hvart år 



hosgossai 0,72, hos flickor 0,70. 

 » 1836-1840 » » 0,83 » 0.82. 



» 1841 — 1845 )) » 0,80 » 0,83. 



Medeltalet al" alla femton åren 



blir således . . hos gossar 0,78, bos flickor 0,78. 



Detta medeltal visar följaktligen likheten emel- 

 lan könen alldeles återställd: en omständighet, 

 som bekräftar den mening jag nyss yttrat. Der- 

 vid förekommer dessutom det anmärkningsvärda, 

 att mortaliteten hos flickor med hvart femår till- 

 tagit i pioportion lill gossarnes, så att den åren 

 1841 — 184-5 till och med öfverstigit de sednares. 

 Sådant kunde gifva anledning till den förmodan 

 att, om manbarhets-ulveckliiigen under denna lef- 

 nadsålder kan i allmänhet hetraktas såsom del för 

 lifvet farliga momentet, densamma på sednare 

 tiden blifvit allt mer och mer vådlig för flickorna. 

 Orsaken skulle kunna sökas i en allt mer för- 

 vekligande uppfostran, flickornas afhållande ifrån 

 arbeten, som lordta större kraft-ansträngning och 

 mera rörelse i fria luften, men deremot mera 

 sysselsättande med sömnader och andra göromål, 

 som tvinga till stillasittnine: i en inslänod kammar- 

 luft, kanske också i romanläsning, h vilken spridt 

 sig äfven till landshygden, äfvensoin i det till- 

 tagande bruket af kafFé. Allt detta dels uppjagar 

 fantasien, dels verkar omedelbart en bludfullhet i 

 underlifvet, som kan göra könsulbilningen vådlig. 

 Emedlertid får man icke förhasta sig i detta om- 

 döme; ty nämnda orsaker hafva i Sverige små- 

 ningom tilltagit, hvaraf följer att åren 1816 till 

 och med 1830 de borde vara mindre verksamma, 

 samt sålunda äfven dödligheten hos flickorna i 

 proportion då minskad. Åren 1816 till och med 



