26 



icke så lätt tillgång till amtjenst, utan måste sjelf 

 uppföda barnet; hvartill kommer, att de kommu- 

 nala auktoriteterna lättare erfara hennes blott- 

 ställda belägenhet och kunna mildra den. Emel- 

 lertid blir olikheten äfven här i dödsprocent emel- 

 lan äkta och oäkta ännu tillräckligt stor, för att 

 ådagalägga sedeförderfvets skadliga inflytande på 

 späda barns dödlighet. Emellan 1 och 3 års ål- 

 der inträflpar ett motsatt förhållande, emedan i 

 Stockholm aflidit ibland oäkta barn 5,76 procent, 

 men i de öfriga städerna tillsamraansräknade 7,34 

 pr., följaktligen i de sednare 1,58 pr. flera. Detta 

 torde kunna erhålla samma förklaring, som jag 

 redan, då frågan var om förhållandet under sist- 

 nämnda ålder i dödligheten emellan äkta och 

 oäkta barn inom hufvudstaden, anfört. Också i 

 provinsstäderna äro något flera äkta barn då döda, 

 än oäkta, ehuru skilnaden icke är så stor, emedan 

 mortaliteten hos de sednare i dessa städer är be- 

 tydligt mindre. 



De äkta barnens dödlighet är likaledes min- 

 dre i provinssläderna. Under ett års ålder var 

 den i Stockholm 23,66 procent, men i de öfriga 

 städerna blott 16,43, således i de sednare 7,23 pr. 

 lägre. Emellan åldern af 1 till 3 Ar utgjorde den 

 på förra stället 9,66 procent, men i de andra stä- 

 derna 7,38, följaktligen 2,28 pr. mindre. Detta 

 gifver ytterligare styrka åt mina förut yttrade 

 tankar om orsakerna till den stora dödligheten i 

 Stockholm. 



Men mortaliteten hos barn är ganska skilj- 

 aktig äfven i de olika städerna utom Stockholm. 

 Detta upplyses af bifogade tabell I, som under 

 tidpunkten ifrån och med år 1831 till och med 

 år 1845 i medeltal ärligen upptager i hvar och 

 en af provinsstäderna dödligheten, beräknad i pro- 



