32 



äfven, att, med undantag af Hernösand, den stör- 

 sta dödligheten förekommit i de landskapers städer, 

 som närmast gränsa intill Stockliolm eller ligga 

 invid Mälaren, der kommunikationen med hufvud- 

 staden är lifliojast. Skulle man icke deraf äfven 

 i vårt land vinna bekräftelse på den ofta gjorda 

 erfarenheten om större städers skadliga inverkan 

 på de närbelägna mindre? Detta erhåller också 

 stöd af förhållandet emellan Götheborg och Kungelf. 

 Man borde kunna tro, att städernas olika folk- 

 rikhet skulle betydligt inverka på barnens morta- 

 litet; ty då vi snart skola se, att denna i allmän- 

 het är större i städerna, än på landsbygden, så 

 borde ock deraf följa, att ju folkrikare en stad 

 är, ju mera lefnadssättet inom densamma afviker 

 ifrån landtfolkets och närmar sig till hufvudsta- 

 dens, desto större skulle äfven barnens dödlighet 

 vara. Tabellen ådagalägger likväl, att så icke för- 

 håller sig, åtminstone icke i någon hög grad. 

 Waxholm, som år 1845 ägde en folkmängd af 

 958 personer, har likväl 31,77 procent döda barn 

 inom åldern af tre år, då Götheborg med 23,38 i 

 invånare visade i döJsprocenl endast 27,38, såle- 

 des 4-,39 pr. mindre; Malmköping, näst Falsterbo 

 den minst befolkade staden i Sverige och med 

 blott 280 invånare förrnämnda år, erbjuder i döds- 

 procent 28,73, då Norrköping, som räknade 14,415 

 invånare och dessutom är en fabriksstad, endast 

 äger 28,16 pr., följaktligen omkring en half pro- 

 cent mindre. Ibland städer med nästan lika folk- 

 mängd är dessutom mortaliteten hos barn ganska 

 skiljaktig. Nyköping hade 3,897 invånarejoch 22,96 

 pr., Landskrona 3,884 in v. och 23,06 pr„ Eskils- 

 tuna 3,475 inv. och 30,4i pr., samt Helsingborg 

 3,295 inv., men 20,87 pr. barn döda, innan de 



fyllt 



