:^5 



Manufakturstäder har Sverige egentligen blott 

 två, nemiigen Norrköping och Eskilstuna, den 

 förra tillika en handelsstad och i sådant hänse- 

 ende den tredje i riket. Dödligheten i dera är 

 äfvenledes ganska stor, i Norrköping 28,i6 och i 

 Eskilstuna 30,41. Skillnaden skulle man vara hå- 

 gad att tillskrifva handeln i deji förra, om icke 

 bearbetningen af olika rudimenterier, det mer 

 eller mindre ansträngande, krafterna undergräf- 

 vande arbete, som den fordrar, tillgång till arbets- 

 förtjenst och flera andra omständigheter hellre 

 böra komma i betraktande. Det händer nemii- 

 gen icke sä sällan i fabriksstäder, att fadren i 

 förtid aflider genom det helsoförstörande arbetet, 

 samt efterlemnar hustru och barn, gemenligen i 

 fattigdom och elände. 



Uti alla städer finnas handtverkare, hvilka 

 dock i jemnförelse med folkmängden i sin helhet 

 äro flera eller färre. Dessutom hafva alla Sveri- 

 ges städer, endast med undantag af Östhammar, 

 Malmköping, Borgholm och Marstrand, så kallad 

 stadsjord sig anslagen, hvilkens odlande hufvud- 

 sakligen är bestämd att utgöra ett bidrag till 

 invånarnes uppehälle. De aidra flesta äro således 

 tillika jordbrukande. Det blir derföre nödvän- 

 digt att såsom handtverkande här endast upp- 

 taga dera, som i proportion till den öfriga folk- 

 mängden hafva ett större antal handtverksmästare 

 och gesäller, men tillika icke drifva något betyd- 

 ligt landtbruk. Såsom exempel på sådana kunna 

 anföras: Nyköping, h vilken år 184-5 hade 3,897 

 invånare, 308 handtverkare och 694 tunnland 

 stadsjord j Malmköping med 280 in v., 45 handt- 

 verkare och ingen stadsjord} Jönköping med 5,052 

 inv., 550 handtv. och 864 tunnl. jordj Eksjö 1,714 

 in v., 179 handtv. och 416 tunnl. jordj Grenna 



