432 



hvilken med stor omsorg vårdade de trenne Sönerna 

 ifrån Mannens första ägtenskap: Gustaf, Georg och Carl *). 



Fadren, Georg Alexandersson Wahlenberg, var 

 född i Askersund, och hade såsom Bruks-Bokhållare 

 flyttat till Wermland, hvarest han sedermera anställdes 

 såsom Bruks-Inspektor vid Bergs-Rådet Geyerstam's 

 Bruks-Egendomar under Alquittern. Genom sitt gifter- 

 mål med Enkan efter Bruks-Patron Nils Hagberg blef 

 han Disponent af Skarphyttan, hvarest han bosatte sig 

 och qvarblef, tills dess styf-sonen Olof Hagberg vid 

 myndiga år sjelf tillträdde egendomen. 



Denne Wahlenberg ansågs allmänt vara en högst 

 verksam och driftig man, och hade dels genom egen 

 omtanka och arbetsamhet, dels genom ett förmöget 

 giftermål förvärfvat sig flera bergsmans-hemman samt 

 flyttade år 1787 till Gamma 1 ~ K r oppa, beläget 

 vid sjön Yngen, och af hvilken egendom han inne- 

 hade nära hälften. Här företog han större odlingar, 

 anlade nya vägar och uppförde talrika byggnader på 

 de ställen, hvilka han inköpt. Han var dessutom en 

 man af flerfaldig bildning, och särdeles musikalisk. Han 

 fann sitt högsta nöje uti att på sitt klaver spela Bell- 

 man's sånger, och att dervid låta sina trenne Söner 

 sjunga dem. Georg, den medlersta af dessa Gossar, 

 fattade dervid ett så stort behag för desamma, att 

 han under hela sina lefnad, till och med under sina 

 sista lefnads-år, tillbragte mången enslig aftonstund 

 med att för sig sjelf sjunga dem; ja, man hörde honom 

 äfven stundom för de personer, såväl Landsmän som 



Utländ- 



*•) De flesta Ledamöter af Wahlenberg'ska slägten hafva va- 

 rit Borgare i småstäder, och vanligen befunnit sig uti 

 lyckligare ekonomiska förhållanden. — Dop-namnet Georg 

 har städse varit ett favorit-namn innom Slägten. — Prof. 

 Wahlenberg benämnde sig vanligen Göran i sina svenska 

 skrifter. 



