447 



ungefärliga temperatur, emedan deras vatten kommer 

 ifrän ett större djup. 



Då nu WAnLENBERG insåg, att jordens medel-tem- 

 peratur inflyter på Växternas beskafTenhet och mängd, 

 så fann han ock, att man lättast lärer att känna etl 

 lands klimat af dess inverkan på växterna, och att man 

 genom rön om växt-rikets förhållanden i olika länder kan 

 jemföra deras klimater. 



Han anmärkte äfven, att den lämpligaste och lät- 

 taste måttstock för klimaterna, och som derjemte står i 

 närmaste samband med växterna, måste finnas uti jor- 

 dens temperatur, whvilken kan anses såsom en mel- 

 lan-länk emellan vä.\t-lifvets egna temperatur och luf- 

 tens», och antog, att förenade observationer på växt- 

 rikets förhållanden och på jordens temperatur borde öm- 

 sesidigt stödja och moderera hvarandra till vinnande af en 

 säker kunskap om olika länders klimat. Han ansåg således, 

 alt man genom jord-temperaturen kunde bestämma huf- 

 vud-punkterna för en karta öfver landets klimat, och 

 alt växt-rikets förhållanden borde utgöra de speciella 

 detaljerna emellan dem. 



VVahlenberg begynnde derföre anställa talrika under- 

 sökningar af spring-källor i afsigl att utröna särskilda 

 orters jord-temperatur och han beslöt all för detta än- 

 damål undersöka Sveriges särskilda trakter ifrån sydli- 

 gaste Bleking allt intill snö-gränsen på fjellen. 



Den thermometer, hvilken han för sina undersök- 

 ningar begagnade, var af honom sjelf med noggranhet 

 graderad, och han fann, att den, nedlagd i källan, efter 

 tre qvarts timma antog källans temperatur. Han erfor, 

 att källor med djupare språng, alllid i samma trakt vi- 

 sade samma beständiga jord-temperatur. Han anställde 

 sina första försök vid Upsala, hvarest han fann jord- 

 temperaturen vara +0"? therm. centigr. och i Wermland 

 vid sjön Yngens södra ända befanns den vara +5°. Han 

 förenade med dessa försök äfven iakltagclscr om Väx- 



