451 



halfva höjden till snö-grunsen. Derefter återvände han 

 till Lycksele och besökte nejderna omkring Örträsk, 

 lemnade Lappmarken d. 4 Augusti och återvände till 

 Upsala. 



Resultaten af sina undersökningar öfverlemnade han 

 till Kongl. Vetensk:s-Akad:n i en afhandling: »Kön om 

 spring-källors temperatur och Växternas förhällande uti 

 Rikets Norra Provinser, anställda i afsigt att bestämma 

 klimatet», (Kongl. Vetensk:s-Akad:s Handhr för år 181 L 

 Ss. 19—54). Denna afhandling åtföljdes af en tabell 

 öfver säiskilda orters Jord-Temperatur och öfver Växter- 

 nas gränser i de af honom under denna resa be- 

 sökta trakter. Han anförer här sina undersökningar för 

 mångfaldiga stclllen under både bort- och hem-resan, 

 och hans iakttagelser äro lärorika, såsom allestädes i 

 hans arbeten. Högst märklig är joid-temperaturens be- 

 ständiga förminskning, och sydligare växters försvinnande 

 emot norr och emot Fjellen. Så fann han t. ex. jord- 

 temperaturen vid Gefle vara 4-5°,5; vid Hudiksvall +4°,(i; 

 vid Sundsvall 4-4^ Han erfor nu, att här är den nordli- 

 gaste trakt, hvarest Åpplc-Träden gifva mogen frukt. — 

 Vid Ängerman-EllXens utlopp var jord-temperaturen 

 M-S",?. Här anmärkte han, att halfva antalet af Upplands 

 allmänna växter uppliöi't, och att den härvarande ve- 

 getationen blifvit dengenom högst enfornng. »All marken 

 skiftar i en besynnerlig blandning af de hvitblommiga 

 Cornus snecica och Polygonum viviparuni samt den 

 svartborstiga Pldeum alpinunm. Han fann, att don jord, 

 som framalstrar en så fattig vegetation, var ock i hög 

 grad kall, +2",2, och Nybyggarne klagade äfven öfver 

 de kalla källorna såsom en lands-plåga. Allt intill Gran- 

 sele mognar stundom Rågen. — Vid Sorsele +2" jord- 

 temperatur. Dcrstädcs mognar ännu Kornet. Vid Ris- 

 näs var jord-temperaturen +'l",ö. Detta var det et)da 

 ställe vid Stora Vindelen, hvarest Wahlejcberg fann 

 Äorn-odlins;. Uti källan vid Risnäs stod lianunciilufi 



