457 



1 sina efteilemnade Anteckningar har Waulen- 

 BERG sökt alt förklara oisaken, Ii varför Berlin blifvit 

 anlagd pä en så stor sand-slätt, och hvaröfver så ofta 

 förundran blifvit framställd. Han visar, att detta sand- 

 fält har en central-bassin-artad beskafifenhet, emedan 

 hvar helst man gräfver, så får man det bästa kull- 

 vatten, genom livilket detta sand-fält blifver »makalöst 

 fruktbart». Han anser, att Berlins omgifningar äro 

 rika på förträffliga lokaler för plantager, och öfverallt 

 fann han »sanden fruktbar till följe af det underliggande 

 vatten-lagret», »hvilket liksom siphoneras upp på det 

 underbaraste sätt genom naturens egna artesiska borr- 

 ningar t, ex. vid Wedding». För öfrigt antager han, 

 att man äfven afsett »detta läges centrala politiska för- 

 hållanden». 



Under Wafilenberg's vistelse i Berlin trycktes uti 

 Kongl. Vetenskaps-Akademiens Handlingar det af Fri- 

 herre Berzelius författade namnkunniga arbete: »Försök 

 till en chemisk Nomenclalur» (Kongl. Vet.-Akad. Handl. 

 för år 1812, ss. 28 — 74.) För detta arbete hade 

 Friherre Berzelius anmodat Wadlenberg att meddela ett 

 »Förslag till en systematisk uppställning af Växt-äm- 

 nena», (I. c. ss. 52 — 61). Här upptog Waiilenbeug 

 förnämligast de Växt-ämnen, hvilka äro föremål för 

 Medicin och Fnrmaci. 



Denna Afhandling ansågs af Naturforskarne så- 

 som ett mästerstycke. En så systematisk och enligt 

 botanisk metliod kritiskt bestämd karakteristik af Växt- 

 ämnena hade ingen Författare före Waiilenberg fram- 

 ställt, och var då nästan endast möjlig för honom, som 

 bearbetat den förut omnämnda Aflumdlingen »de Sedibus 

 materiarum iinmcdiataium in Plantis». 



Under hösten år 1811 och vintern år 18-12 full- 

 bordade och ulgaf Wahlenberg i Berlin sin »Flora 



