459 



DeLta aibele ulföljes af en af Waiilenberg upp- 

 ritad geografisk karta öfver Lappmarken och nordliga 

 Norrige, ined olika färger för de särskilda växt-regio- 

 nerna. Sist bifogas en luft-lemperaturs-tabell för Enon- 

 tekis samt trettio plancher, pä hvilka 37 nya eller 

 mindre kända växter äro af Wahlknbeiig afritade och i 

 svart framställda. Ifrån Kongl. Vetenskaps-Socieleten i 

 Upsala erhöll han för sin Flora lapponica och för sina 

 botaniska upptäckter år 1812 det Linné'iska pra3- 

 mium (100 R:dr B:co), hvilket då för första gången 

 utdelades. 



Wahlenbeug har anmärkt, att den beständiga da- 

 gern, förenad med den betydliga sol-värman, nästan Cri 

 ifrån ymniga i'egn, och så gynnsam för vissa växter, 

 är å andra sidan den största orsaken till Lappmar- 

 kens ofruktbarhet, isynnerhet uti den trakt, som är så 

 högt belägen, att den eger fä eller inga skogar och 

 saknar högre berg, hvilka bibehålla snö, nemligen Re- 

 gio subalpina i Torneå- och Kemi-Lappma r- 

 ker, hvilka lida af en stor torka på sina konvexa 

 och skarpa fält under sin korta sommar. Han anser 

 ock, att luften i och för sig är ganska torr i högsta 

 norden. Härutaf förmodar han, att det inträflar, att 

 största delen af den lappska jorden är allenast beklädd 

 af Rhen-Lafven [Cladonia rJiangiferina), hvilken under 

 sommaren så uttorkar, att den nästan bränner den re- 

 sandes fötter, som om han reste i afrikanska öknarnas 

 sand. Då är lappska jorden mest utsatt för eldens 

 faror (skogs-eldar i vissa trakter) Uan antager, att 

 till följe af alla dessa förhållanden inträffar, att Lapp- 

 marken nästan endast betäckes af de torraste Lj ung- 

 hedar och af kiiir, samt att betesmarker blott 

 finnas vid kärr- och sjö-kanter, och dessa kärr äro 

 dyiga, uppfyllda af sträfva Curex-arler, sä att om den 

 med en sådan sommar saknade Björkar och arter af 

 Pil, skulle den förvandlas i en fullkomliij ökon. A 



