480 



tiva, som annars så mycket af honom omfattades. Det 

 var hans skyldighet att hålla föreläsningar och exami- 

 nera uti Materia medica och alimentaris samt i Diaete- 

 tiken, d. v. s. i hela Sundhets-läran. Att göra detta 

 utan åsigt af medlens egenskaper, krafter och använd- 

 ning, hade icke varit öfverensstämmande med hans ni- 

 tiska begrepp om sina skyldigheter, men enligt nuva- 

 rande förhållanden kastade det honom in i hela den 

 praktiska Medicinen och satte honom i en viss antago- 

 nism dereraot». 



Han förskaffade sig ett högst fullständigt Apolhek 

 af de simplicia och praeparata, hvilka enligt detta sy- 

 stems åsigter böra i sjukdomar såsom botemedel begag- 

 nas. Han kom till följe af denna nya studii-krets i 

 kännedom om sanningen af det gamla bekanta ordsprå- 

 ket: »andra göromäl tilldraga sig en annan kärlek», och 

 han upphörde med sin för Naturforskningen så 

 gagnande och för sig sjelf så hedrande verksamhet så- 

 som varande en ibland samtidens förnämsta Författare. 



Sedan han år 1834 utgaf andra delen af andra 

 upplagan af sin »Flora Suecica» har man ifrån hans 

 hand endast några få och mindre betydande afhandlin- 

 gar. Nu framställde också Priessnitz's sin berömda 

 Lära om vatten-kuren, och Wahlenberg omfattade äf- 

 ven den med en utmärkt förkärlek, samt ansåg sig 

 hafva på fleifaldigt sätt utvidgat kännedomen om den- 

 samma. 



Sjelf syntes han likväl stundom, enligt trovärdiga 

 personers uppgifter, genom sina yttranden tillkännagifva, 

 att han ogillade den riktning, hvilken han nu nästan 

 uteslutande gifvit sina studier. Men han hade en gång 

 beträdt den nya banan, och, såsom uthållande i alla 

 sina lärda forskningar, ansåg han sig ej mer böra eller 

 kunna återgå till den förra. Man kan alltså med rätta 



anse, 



