484 



radicula som mest combinerad med pistillen eller mesta 

 sexualiteten». Han säger, »att i allmänhet börja isyn- 

 nerhet de dikotyledoniska växterna med att i analogi med 

 de alternerande bladen bilda alternerande bracteee, som 

 gradvis förena sig till kretsar och sedan sammanflyta 

 till enbladiga blomkronor samt vidare i pipform och 

 slutligen för en gemensam sexualitets skull blifva ca- 

 lypterande samt aldraöfverst få en fornicat bildning så- 

 som hos de högsta Asperifoliee. Der denna högsta 

 masculinska sexual-bildning förenar sig med den högsta 

 femininska sexualitet, bestående i direkt dependentia a stig- 

 mate med största embryon-utbildning, der sätta vi höj- 

 den af växtriket, ty vi anse alltid naturens höjd vara 

 så många ändamåls vinnande som möjligt». Wahlenberg 

 begynnde alltså sitt naturliga växt-system med Asperi- 

 folice och ansåg, att slägtet Cynoglossum eller Ompha- 

 lodes borde förekomma först. Derefter följa Hydro- 

 phyllece, Labiatce, VerhenacecB, Selaginece; så komma 

 familjerna af Fructiflorce [Gerwinijloroi), Calyciflorce, 

 Monochlamydece {Incompletiflorcp). Han granskar skälen 

 för sin uppställning af de dikotyledoniska växt-familjerna, 

 och sedan för de monokotyledoniska, hvilka han anser 

 kunna begynna med Palmce, Liliacece, o. s. v. 



Om man slutligen' vill gifva en framställning 

 af det gagn, hvilket Natur-vetenskaperna vunnit ge- 

 nom Wahlenberg's arbeten, så torde i korthet kunna 

 anföras : 



Wahlenberg's Fl o ror öfver Sverige, norra Schweitz 

 och Carpatherna äro master-stycken, hvilkas likar knap- 

 past någon författare i andra länder förmått att fram- 

 ställa, och detta så väl till följe af den mångsidiga öf- 

 versigt, hvilken han, enligt egna undersökningar gifvit 

 af nämnde länders na tur- beskaffenhet och af deras växt- 

 geografi, som ock med afseende på den kritik, med 

 hvilken växt-arterna blifvit af honom afhandlade. För 

 öfrigt utgöra alla hans fytografiska afhandlingar 



