494 



Han hade en stor lätthet att framställa sina tankar 

 redigt, klart, i hög grad systematiskt ordnade, derjemte 

 äfven öfvertygande, och på ett ganska städadt och vår- 

 dadt språk, i väl valda ordalag. Han kunde för öfrigt 

 med den största ledighet när som helst återtaga ett af- 

 brutet arbete, sysselsättningar med de allvarligaste un- 

 dersökningar, efter att hafva länge nog varit hindrad af 

 stundom talrika främmandes besök för flerfaldigt olik- 

 artade ändamål. 



Såsom Embetsman iakttog Wahlenberg allt det, som 

 pligt och heders-känsla fordrade. Aldrig försummade 

 han sina föreläsningar intill sin sista sjukdom, och äfven 

 då han såsom Rektor kunnat vara fri ifrån föreläsnin- 

 gar, förestod han likväl desamma, till och med un- 

 der cholera-tiden i Upsala år 1834, då likväl före- 

 läsningarna i allmänhet inställdes under höst-terminen. 

 — Consistorii sammankomster bevistade han städse, 

 ehuru han derstädes blott yttrade sig uti mål, som an- 

 gingo hans vetenskap. 



Sina föreläsningar hade han med stor omsorg ut- 

 arbetat, och under sin Professors-tid hade han flera 

 gånger omarbetat desamma med tillägg enligt sednare 

 upptäckter och en nyare bepröfvad erfarenhet. 



Han följde noga sin Vetenskaps framsteg, och 

 han inköpte derföre beständigt nyare botaniska arbeten, 

 ibland hvilka funnos en mängd prakt-verk. Han inför- 

 skref årligen böcker för omkring ettusende R:dr B:ko, obe- 

 räknadt ett eller annat prakt-verk, som derjemte nästan 

 årligen inköptes. Den Bokhandlare, hvilken i sednare 

 tider införskref hans böcker, ansåg, att Wahlenbergs 

 Bibliothek kunde anses värdt minst tjugutusende R:dr B:ko. 



Wablenberg hyste högaktning för alla vetenskaper, 

 öfvertygad att hvar och en af dem bidrog i sin mån till 

 samhällets upplysning och välgång. 



