495 



I sodnare tider har ninn ofta ansett, att Na t ar al- 

 Historien bör vid elt Universitet hänföras till den Fi- 

 losofiska Fakulteten, emedan nämnde vetenskap 

 numera ofelbart hörer till den allmiinna bildningen. 

 Waolenberg yttrade härom, att han aldrig kunde från- 

 gå den åsigt, »att en Lära om lefvande Organis- 

 mer tillhörer rättare och ändamåls-enligare en Medi- 

 cinsk Fakultet än en Filosofisk». 



Den krets af bekantskaper, inom hvilken Wahlen- 

 BEnc i Upsala umgicks, var fåtalig. Ibland hans äldsta 

 bekanta voro tvenne män, för hvilka han hyste en på 

 högaktning grundad vänskap, och med hvilka han för- 

 nämligast och förtroligast umgicks, så väl uti yngre 

 är som under medel-åldern. En af dem var hans ung- 

 doms-vän, sedermera Hof-Predikanten och Prosten Theol. 

 D:rn Jonas WAin.sTnöi>i i Lillnor af Carlstads Stift. Denne 

 så allmänt högaktade man var den vän, hvilken Wah- 

 LENBEiiG högst värderade och heldst ibland alla bekanta 

 såg hos sig. Med honom rådförde sig Wahlenberg ofta, 

 så väl i lefnadens flerfaldiga förhållanden, som i de lärda 

 språk-studierna, då han behöfde upplysningar för sina 

 litterära arbeten, och vanligen var det D:r VVaulström, 

 som åtminstone en gäng om dagen kl. 14 — 12 för- 

 middagen åtföljde Waiilenberg, då han gick att taga 

 motion och frisk luft, hvilket äfven skedde i de yngre 

 åren klockan k — 5 eftermiddagen. I sednaste tider var 

 det endast eftermiddags-promenaden, som Wahlenberg 

 fortsatte. Han vistades också då under somrarna nästan 

 beständigt i Botaniska Trädgården eller i Orangerierna 

 för anordningars utförande derstädes, och han hade så- 

 ledes derunder en tillräcklig rörelse. Under vintern till- 

 bragte han det öfriga af dagen vid sina studier och till 

 författande af sina talrika och mångsidiga litterära ar- 

 beten. Under de öfriga blidare års-tiderna företog han 

 i yngre åren städse talrika botaniska utvandringar, du 

 han vanligen gick ensam, endast någon gång tillätande 



