512 



stånd, Upsala 18 43. Det är en frukt af flitig om ock 

 något sporadisk läsning och varm kärlek till kyrkan, 

 och förråder en mycket utbredd bekantskap med till- 

 dragelserna i denna. Wingårds öfriga skrifter, alla, utom 

 de första akademiska, af populär riktning, äro på flera 

 ställen förtecknade *), och behöfva icke här å nyo an- 

 gifvas. Pä deras aterutgifvande i en samling lärer man 

 vara betänkt. 



WiNGÄRD saknade icke yttre utmärkelser. Akade- 

 mier, lärda och medborgerliga samfund upptogo honom 

 gerna till medlem. Han älskade arbete i föreningar och 

 var i sådana en likaså verksam som gerna sedd med- 

 arbetare. Särdeles kärt var honom arbetet i Bibel- 

 kommissionen. Af de Konungar hvilka han tjenade hade 

 han de ulmärktaste prof af ynnest och förtroende. Af 

 Vetenskaps-Akademien blef han ledamot år ] 838. Hans 

 öfriga ledamotskap och utmärkelser äro på flera ställen 

 upptecknade **). 



Till lynne och sinnesart var Wingård icke alltid 

 jemn. Psychisk värma och fysisk sjuklighet gjorde ytan 

 skroflig och det yttre beteendet någon gång strängt och 

 hårdt. Men i det inre bodde mildhet, godhet och kär- 

 lek bredvid allvar och kraft. I humor var han stark; 

 icke ens sarkasmen fattades honom, när den behöfdes. 

 1 konsten att stäfja dårskap, tillbakavisa narraktighet och 

 näpsa påflugenhet och okynne var han en stor mästare. 

 Kärare var det honom dock att gifva vänliga råd och 

 anvisningar, att afhjelpa behof, biträda der hans biträde 

 behöfdes, sammanhålla och skydda, der något höll på att 

 sönderfalla och förgås. Att dessa hans vackra och ädla 

 bemödanden erkändes, var honom icke likgiltigt. Han 

 såg det med nöje. Deremot kunde han ock lätt för- 

 draga 



*) Personalierna, Stiftsmatriklar, Upsala stifts Herdaminne 

 o. a. st. 

 **) I personalierna, matriklar, o. a. st. 



