520 



Brandels död, i Berlin, utnämndes D'Ohsson år '1834 

 till Minister så väl derstädes, som i Dresden. Huru till- 

 förlitligt han motsvarade detta maktpäliggande förtroende, 

 hade han vid flere ministeriella uppdrag tillfälle att åda- 

 galägga; och under 4848 års oroligheter, då till och med 

 hans hus var hotadt med sköfling, fick han, i den san- 

 sade massans försvar, erfara till hvilken grad han, såsom 

 mångårig invånare i staden Berlin, gjort sig af den oför- 

 villade allmänheten aktad och afhållen. 



I sitt enskilta lif njöt D'Ohsson all den sällhet som 

 ett lyckligt äktenskap bereder, sedan han blifvit före- 

 nad med en älskvärd maka. Fröken Friherrinhan Louise 

 VÄN Grovesten, född i Holland. Det behag hon med de 

 älskeligaste egenskaper spridde i hans hus, gjorde det 

 till ett bland de mest ansedda inom deras umgänges- 

 krets. Många Svenskar och Norrmän, som erfarit denna 

 välvilliga, alltid öppna gästfrihet, skola ock förvara ett 

 tacksamt minne af D'Oiisson och hans älskvärda maka. 

 Han var i öfrigt städse tillgänglig för de landsmän, som 

 behöfde hans rad och hjelp, och mottog med välbehag 

 ett visadt förtroende till hans beredvillighet. Bredvid 

 sina öfriga befattningar förblef han alltid vetenskaperna 

 trogen, hvarföre han ock synnerligen hugnades af veten- 

 skapsmäns besök, som aldrig lemnade hans arbetsrum 

 eller hans samtal, utan att medföra någon vinst ur det 

 rika förrådet af D'Ohssons studier och iakttagelser. 



D'Ohsson var begåfvad med en stark, ehuru min- 

 dre kroppsväxt, ett lugnt, man skulle kunna säga diplo- 

 matiskt lynne, och var derigenom mera fåordig, ehuru 

 alltid upplysande i tal och samqväm. Hans helsa hade 

 måhända förblifvit mera stadgad på Bosforens stränder, 

 än vid Östersjöns. Likväl uppnådde han, genom ett städse 

 varsamt ordnadt lefnadssätt, 72 års ålder. Men den sista 

 tiden led han mycket af en oåtkomlig och derigenom 

 obotlig sjukdom (en incarcererad njursten), under hvilka 



