13 



rio; 2:do forti indiviso, parum breviori quam 

 sequentibus, apice divisis. 



P. ventrales multo rniiiores quam pectorales, 

 radiis 7 (vel 8 iii c); l:o loiigissiino filiformi , 

 apice ad \ sequentem superante; 2:o et reliquis 

 gradatim brevioribus, nec ut in priori formatis. 



Dessa besynnerliga fiskars lefnadssätt är obe- 

 kant. Af de få nnderrättelser som lemnas af 

 Ström, Gunnerus, Fabricius ocb JNilsson ser man 

 att de äro egentliga bafsfiskar, som lefva på det 

 stora djupet. De fångas troligen tillfälligtvis jemte 

 torsk och längor (på 80 — 120 famnars djup). Fa- 

 bricius tror att hans art fortplantar sig om vin- 

 Iren eller våren. Denna fiskform tyckes vara ut- 

 bredd öfver alla de stora hafven på jorden. Utom 

 Norden känner man följande arter: 



3. M. (Lepidol.) ccelorhjnchus Risso Icht. de Nice 



p. 200, från Medelhafvet. Den skall i de 

 flesta hänseenden, (fjäll, andra ryggfenans läge 

 &:c. &c.) likna M. Strömii; men den säges 

 hafva främsta ryggstrålen slät och ett vida 

 mindre antal strålar i de 2 långa fenorna; 

 "museau festonne"; en benknöl på för locket. 



4. Macrourus aUanticus Love, Zool. Proc. 1839 



p. 88. Kanske ej skild från föregående? Vid 

 Madera. 



5. M. (Lep.) trachjrhjnchus Rissol. c. p, 198; frän 



Medelhafvet. Nosen ganska långspetsig, fjällen 

 kölade, ryggfåran taggkantad; 2 rfn. räcker 

 framom anus &c. &c. 



6. M. (Lep.) austrahs Richardson Zool. Proc. 1839 



p. 100, från van Diemens land; främsta 



