18 



hären långa, dels svarta, dels bleka med svart 

 rot; alla starkt glänsande. 



Med denna öf verensstämma flera hudar af 

 fullvuxna exejnplar, fångade om vintern. Ett som 

 är taget vid Luleå d. 1 Augusti tycktes hafva 

 något mera gul anstrykning lindertill och svar- 

 tare färg ofvanpå svansen. 



Skinn af flera yngre exemplar, fångade i 

 Småland om hösten (October), hafva svansen 34 — 

 36 millimeter lång, och tyckas hafva varit i sam- 

 ma proportion mindre i kroppen. De äro öfver- 

 allt mörkare än de äldre, och undertill askegrå 

 med svagt gulaktig anstrykning; men färgernas 

 fördelning liknar de äldres. Såsom vanligt hos 

 gnagarne, äro ungarnes fötter knaj)t kortare än 

 de gamles. 



Denna art liknar till sina enskilta delar nära 

 de öfriga arterna af si. Arvicola, men är smala- 

 re, med längre svans, och spetsigare nos. Den 

 utgör härigenom, liksom genom öronens storlek, 

 cranii och hela skelettets bildning, och de skil- 

 da tandrötterna, som längre ned beskrifvas, en 

 tydlig öfvergång till slägtet Mus. Tandkronans 

 struktur och öronens i pelsen dolda läge visa 

 dock genast, att den ej hör till liämde slägte. 

 Håret är fint och rakt, liggande slätt efter krop- 

 pen. Näs-spetsens bildning liknar fullkomligt den 

 hos A. arvalis, och ögat är i proportion knapt 

 större. Örat är deremot större: ungefär som hos 

 Mus Musculus, samt af en lika bred och rundad 

 form som hos denna och hos A. arvalis; men det 

 ligger såsom hos den sednare hopviket och doldt 

 af håren. Fötterne likna till alla delar dem hos 

 A. arvalis, utom deruti, att de äro något sma- 

 lare, och att tummens lilla trubbiga klo ligger, 

 såsom hos Mus, tydligen framom handlofvens inre 



