23 



Tändernas rot är öppen, och visar samma 

 veck och vinklar som kronan, utom hos A. gia- 

 reolus. 



I of re käken ligga tänderne bakåt rigtade, 

 ochhafva, på de 2 främre tänderne, djupare j"^^re 

 veck, på den tredje äro de inre djupare. 



Främsta tanden har rundad, n. tvär frara- 

 ända, och 2 yttre, större och djupare veck, sora 

 gå in bakom de motsvarande inre, hvilka äfven äro 

 2, något mindre. 



Medlersta t. har 2 yttre och ett inre veck. 



Bakre t. är vanligen obetydligt längre än 

 den främsta, med 3 eller 2 inre veck, och 3 

 yttre, hvaraf det bakre är ganska litet, bakåt 

 begränsadt af en ofullkomlig vinkel. 



I underkäken ligga tänderne framåt rigtade, 

 med vanligtvis någorlunda lika stora yttre och 

 inre veck; de två bakre ungefär lika långa och 

 hvardera betydligt kortare än den främsta. 



Främsta t. är längst, visar de flesta speci- 

 fika olikheterna, och är vanligen mest samman- 

 satt af alla kindtänderna. Den har 2 — 4 yttre 

 och 3 — 5 inre veck samt af smalnande framända, 



Medlersta och bakre tanden hafva hvardera 

 2 yttre och 2 inre veck samt trubbigt rundad 

 bak ända. 



ki framtänderne äro: de öfre framåt nära 

 halftrinda, nästan lodrätt stående från hufvudets 

 plan; de undre trinda, inåt kölade, snedt af- 

 skurna, med aflång eller lansettlik afskärning. 



Cranium skiljer sig, hos de tre förut bekanta 

 svenska arterna, betydligt från det af slägtet Mus, 

 genom större bredd och platthet, mera utstående 

 ossa zj^gomatica m. m. Hos de 2 nj^a arterna 

 äro dessa formförhållanden föwi olika med råttor- 



