29 



smalare i nedra äiulau. Uiiderkäkeiis tänder 

 voro nedåt öppna liksom hos de föregående 

 arterne. 

 Cranium 23 millimeter långt; liknar ganska nära 

 det af föregående art, men är Lakat starkt 

 kullrigt, nosen framåt starkt afsmalnande och 

 näsbenen betydligt nedböjda. 



Ifall man yill med ett särskilt Svenskt slägt- 

 namn urskilja arterne af slägtet Arvicola, så äga 

 vi ett ganska passande, nemligen Sork ^ hvarmed 

 man i Östergöthland och flera provinser benäm- 

 ner större rått-arter som gräfva i jorden. Man 

 kunde då kalla: 

 Arvicola arvalis: åkersork. 



— amphibius: vattensork (eller Mullsork, 



såsom den ofta, tillika med 

 Mullvaden, benäumcs af 

 landtfolket). 



— rutilus : rödsork ■•'). 



— glareolus: ängs-sork. 



Vid synonymien till denna art, på det redan färdi- 

 ga förra halfarket bör tilläggas: Arv. (Hypiidaeiis) 

 glareola Keysep.mng et Blasius Wirbelth. Europas , 

 1, pag. VIII och 34. 



Enligt underrättelser i bref hai- Professor Nilsson 

 i Lund erhållit desamma btida nya arterna inom 

 Sverige; jag känner ej frän h vilka fraklei'. De kom- 

 ma att intagas uti den nya upplaga af Skand. 

 Fauna, som snart är alt vänta. 



