:i6 



sultater af slägt-egenheters vidare utveckling ge- 

 nom klimat eller andra yttre inflytelser, vara 

 vida antagligare och bevisligare, än antagandet: 

 att de öfvergängsformer, som förbinda 2:ne när^ 

 slägtade djm-former, äro hybriditeter mellan dessa. 

 (Jemför t. ex. Motacilla ila va med dess racer. Här 

 kan naturligtvis ej vara fråga om erkända hybri- 

 diteter mellan olika arter, t. ex. Rackelhanen). 

 Bästa beviset kan hämtas af husdjuren med sina 

 många, till en del med afsigt frambragta, racer. 

 Man bör ihågkomma, att de hos husdjuren fram- 

 bragta race-egenheterne ingripit så djupt, att de 

 ej utplånas hos sädane djur, som under många 

 generationer lefvat i ett åter förvildadt tillstånd. 



o 



Framställningen af hela den serie konstanta 

 varieteter, som kunna tillhöra h varje egentlig art, 

 med karakterer och geografisk ulliredning, anse 

 vi vara det, som mest af allt kan sprida ljus 

 öfver den speciella Ornithologien, och kraftigare 

 än andra medel leda till stadgandet af begreppet 

 om Art '••■). Ifall misstag insmyga sig så skola de 

 dock lättare upptäckas genom den lättade jeinfö- 

 relsen. Vi lemna i det följande (under N:o 6, 7 

 och 8) några bidrag till en sådan framställning. 



a) Tillfälligt förekommande foglar. 



1. Tuj^dics varius pluniis apice nigro-lunulatis ; oli- 

 vaceus subtus albus, rectricibus 14, — Remige 

 2:a et 4:a aequalibus, 3:a longiore. 



*) Innan det var mig klart, att små konstanta form- 

 skillnader kunna ligga inom gränserna för en enda 

 art, har jag sjelf sökt framställa en sådan varielet 

 af Lanius Colhirio såsom särskilt art, nemligen La~ 

 nius phcenicurus j i Physiogr. Sällsk. Tidskr. 1837 

 — 1838 p. 64. 



