38 



Alla viugpemioriia åro gråsvarta, med gulgrå yt- 

 terkant, och inåt mot roten hvita. Stjerten är 

 gulgrå; Il varje penna har en liten hvitaktig spets, 

 som på de medlersta blir otydlig. 3:dje — 5:te paret 

 äro mot spetsen och utåt bredt svarta; 6:te pennan 

 till större delen s vartaktig-, utåt mot spetsen gul- 

 grå; den yttersta från roten till hälften svartak- 

 tiq;. Näbben mörkt hornfäroad, undertill mot 

 roten blek. Fötterna med klorna bleka. 



Hela formen är nära lik den af våra van- 

 liga Turdi och hela foqeln liknar så mvcket Tur- 

 dus viscivorus, att man lätt- skulle kunna förvexla 

 honom der med, om ej de svarta fläckarne of vanpå 

 kroppen genast visade olikheten. Yid närmare 

 påseende finner man äfven, att fötterna äro något 

 större i förhållande till kroppen och i synnerhet 

 klorna något längre, och mindre böjda. .Näbb- 

 spetsen är mera jemt afsraalnande och något 

 mindre nedböjd, än på alla våra trastar, och den 

 är, från haket räknadt, likså lång som på T. ili- 

 acus; alltså vida längre än på T. viscivorus. — 

 Allt detta kan dock ej rättfärdiga bildandet af 

 ett nytt slägte, {Oreocincla Gould) för denna och 

 några liknande arter. Den besynnerliga egenhe- 

 ten att stjertpennorna hos denna art äro 14, har 

 jag endast funnit nämd af Pallas. Det är mig 

 obekant huruvida de öfrige arterna, som af Gould 

 hänföras till Oreocincla, hafva samma antal, men 

 TurdiLS guttatus Smith lUustr. of African Zool. pL 

 39, som synes mig komma ganska nära T, variuSj, 

 har såsom vanligt endast 12. 



Det beskrifiia exemplaret blef dödadt i Jemt- 

 land i November 1837, samt på torget i -Stock- 

 holm inköpt till Riksmuseum. Det är det första 

 som blifvit antecknadt i Sverige, (Det namnes i 



