42 



diuaviens ständiga nordostliga gränsinvånare ■'•). 

 Denna upptäckt är i flera hänseenden märkvär- 

 dig. Fogeln är förut känd såsom en invånare af 

 hela norra delen och bergstrakterna af Siberien 

 samt JN ord - Amerika, h varifrån den, under de 

 kallare årstiderna, utflyttar till sydligare trakter. 

 Den bor således liksom en stor del af kalla zo- 

 nens foglar, rundt omkring jorden. Man har ur- 

 skiljt 2:ne varieteter, nemligen en nordlig, med 

 rent gul strupe och en, som om sommaren bebor 

 de något sydligare bergstrakterna (t. ex. Ural) 

 och har hvitaktig strupe. Då nu de hemförda 

 foglarna befinnas vara af förra sorten (med gul 

 strupe) erhåller man härigenom en 'förklaring 

 deröfver, att det just är denna varietet, som nå- 

 gon gång om vintern träffas i Preussen eller inåt 

 Tyskland. Man har annars förmodat, att den 

 skulle konnii a dit från norra delen af Siberien 

 (jeinf. Glogers Handb. 1 p. 273). Då denna va- 

 rietets somraardrägt är sällsynt i samlingar och 

 ungen ej förr lärer hafva varit känd, skall jag 

 bifoga följande beskrifning af båda exemplaren. 

 Gammal ?, dödad d. 7 Aug. Näbben från 

 näsb. 10 millim. Vingen 103 millim. Stjertpen- 

 norua 65; tärs 22, mellantä 12, med klo 18, 

 baktå 81, med klo 19. Färoen i aUmänhet sli- 

 ten, ofvan grå, med stark anstrykning af rosen- 

 rödt, hufvud och rygg tydligt lärk-fläckiga ; un- 

 der hvit. Pannan, hufvudets sidor och öfra de- 

 len af strupen rent svafvelgula, men ögonbrynet 



*) Enligt en af W. v. Weight meddelad underrättelse 

 skall A. alpestris häcka i granskapet af Helsingfors. 

 Jag har ännu ej sett exemplar dejifrån. Dessutom 

 SfS den pä flera ställen i Finland om \interii, utan 

 t\iiVel nedOvttad fiån iVorden. 



