68 



lefva på annat sätt, och blott händelsevis hafva 

 fbrekorarait der. Det sjiies alltså troligt, att en 

 flugart förekommer, äfven i vårt land, som nor- 

 malt kan tillbringa sin första period uti meniii- 

 skans hud; men då bulnader af denna art synas 

 vara så sällsynta, att näppligen denna flugart 

 endast på detta sätt skulle kunna fortfara att 

 existera, återstår ännu den sannolikheten, att 

 samma flugas larv äfven kan lefva uti huden af 

 någon annan däggdjursart, ehuru detta ej hittills 

 blifvit observeradt. Analogien med Oestrus-ar- 

 terna strider ej emot denna hypotes; ty ehuru 

 h vardera af dem hufvudsakligen blott lefver på 

 en enda däggdjursart, eller på några få, ganska 

 närslägtade, så träffas dock någongång afvikelser 

 från denna regel. T. ex. Oestrus bo vis, som äf- 

 ven lefver i huden på hjortar, har någon gång 

 träffats hos unga hästar. 



Det skulle vara af största intresse, att er- 

 hålla ytterligare upplysningar om den här be- 

 skrifna djurarten, h vårföre det ej nog kan rekom- 

 menderas åt dem, som möjligtvis komma i till- 

 fälle att observera densamma, att väl begagna 

 detta tillfälle. Om larven skulle anträffas då den 

 är färdig att krypa ut, bör den läggas för att 

 förvandlas i ett kärl, på hvars botten tinnes nå- 

 gra tums djup jord, hvilken bör vara sållad, på 

 det ej andra fluglarver må finnas deruti, hvilka 

 kunna förvilla resultatet. 



Stockholm den 9 Maj 1840. 



Carl J. Sundevall. 



