70 



mål. v. SvAAB aiiiiiälle att man, vid begagnan- 

 de af en annars ganska rik kopparmalm, fått 

 oartade råstenar, li vilket han ansåg härröra från 

 en för långt drifven röstning; men h vari nickelns 

 uppträdande förmodligen varit den egentliga or- 

 saken till oarten. Den ägdes då af Majoren Leyon- 

 ADLER och arfvingarne efter Assessoren Bergman. 

 Året derefter upptäckte v. Svaab gediget guld å 

 en del af den till grufvan anslagna bergstrakt, 

 och ett bolag formerades för guldets tillgodogö- 

 rande, hvarvid denna del af området fick namn 

 af Ädelforss. Till detta nya Bolags interessenter 

 försåldes då Klefva koppaigrufva 1739. Efter 

 något arbete deri, som få år fortsattes, kom den 

 åter i hvilostånd, till 1750, då den upptogs af 

 en Olsson, efter h vilken tid den flera gånger be- 

 funnit sig öfvergifven och åter blifvit upptagen. 

 1826 blef den af Smålands Bergshand tering syn- 

 nerligt förtjente Bergsrådet Aschan ägare deraf, 

 h vilken dera nedlagt betydliga kostnader och 

 arbeten, som dock fortfarande ledt endast till 

 förluster och gifvit en koppar, so: a icke kunnat 

 garas. 



Bergsrådet Aschan tillsände mig ett prof af 

 den i garningen misslyckade kopparen, hvilket 

 på öfre sidan utgjordes af en h vitgrå u etallisk 

 massa, som nedåt öfvergick i koppar af vanlig 

 färg. Det hvita lagret deraf visade sig genast 

 hålla nickel i myckenhet, h vilken äfven temli- 

 gen rikligt ingick i det kopparfärgade. 



Då Argentan- eller Ny silfver-till verk ningen 

 i Tyskland i de sednare åren tagit en så betyd- 

 lig utveckling, att man derifrån begynt i Sverige 

 låta efterhöra nickeltillgångar, sökte jag' fästa 

 Herr Aschans uppmärksandiet härpå, helst jag 

 ansåg det sannolikt, att nickelns tillgodogörande 



