76 



tvättades, glödgades och vägde 0.005 gr. För 

 blåsrör förhöll den sig dock såsom nickeloxid, 

 men gaf, vid reaction på kol med kolsyradt na- 

 tron, en ringa bljrök, med lemning af en redu- 

 cerad magnetisk metall. 



Denna ringa blyhalt synes mig liafva här- 

 rört från glasu]'en af den degel af Meisner pors- 

 lin, hvari bränningen med kol, till zinkens af- 

 skiljande, ägt rum. I fall detta mineral hållit 

 bly, hade det dels stadnat olöst såsom sv^afvel- 

 syradt, dels utfällt sig med kopparen af väte- 

 svafla. 



Den ammoniakaliska vätska, hvarur nickel- 

 oxiden blifvit fälld med kalihydrat, var blekt 

 rosenröd, och afsatte, under inkokning, koboltoxid, 

 som glödgad vägde 0.003, svarande emot 0.00236 

 kobolt-metall, eller 0.0943 p. c. 



Svaflet bestämdes icke särskilt, utan genom 

 förlusten. 



Analysen hade således gifvit 







på 100 d. 



Jern .... 



1.44223 



57.643 



Nickel . . . 



0.07615 



3.044 



Kobolt. . . 



0.00236 



0.094 



Mangan . . 



0.00558 



0.223 



Koppar . . 



0.01118 



0.447 



Olöst .... 



0.01150 

 1.54900 



0.460 



- 



61.911 



Svafvel och förlust 



0.95300 



38.089 



2.50200. 100.000. 



Beräknas hela jernhalten för att hafva varit 

 magnetkis, så är den förlust mineralet undergår. 



