94 



eller oval ring (a) var det mest i ögonen fal- 

 lande. Denna bar i kanten en rad af starka vi- 

 brerande cilier, och of van samt inom denna ännu 

 en annan af mindre dylika. Genom dessa ci- 

 liers oupphörliga rörelser flyttades djuret temli- 

 gen snabbt af och an, mest vaggande framåt i 

 böjd riktning. På den sida om denna ring, som 

 oftast var riktad uppåt, höjde sig kroppen i ett, 

 bakåt något snedt, halfklot (ä); på den vanligen 

 nedåt vända sidan var den likaledes upphöjd 

 (fig. 1, 2, 3, c.) fast vida mindre och framåt nå- 

 got sned. På den öfre sidan syntes framtill mun- 

 nen (e) belägen straxt invid ringen, ocli kring 

 sin läpp försedd med cilier. I spetsen af sam- 

 ma sida syntes anus (ä), en liten öppning, om- 

 gifven af en muskelring. Det hela var mycket 

 genomskinligt, och i det inre syntes tarmkanalens 

 förlopp, hvilket blef ännu mera tydligt, sedan 

 djuret blifvit matadt med Indigo. Det sågs då, 

 att tarmkanalen är afdelad i tvenne partier, ma- 

 gen (y), som är nästan säckformig och sträcker 

 sig bakåt och något nedåt, samt tarmen (g-), 

 h vilken genom en sammandragen del är skild 

 derifrån och sedan, allt mer afsmalnande, stiger 

 rakt uppåt till anus. Nästan midt på den undre 

 upphöjda ytan fanns en mera opak, tvärställd, 

 föga upphöjd fläck (d), som hos några individer 

 visade tvenne små svarta punkter. Af denna or- 

 ganisation var det lätt att gissa, att djuret ej var 

 ulbildadt, men svårare att säga hvad deraf skulle 

 blifva. 



Denna fråga afgjordes likväl snart. . Det 

 märktes att de små djuren, det ena efter det 

 andra, undergingo betydliga förändringar. Den 

 öfre upphöjda sidan (b) sköt allt mera ut och 

 afdelades (fig. 2 i) uti ringar. Den första af dessa 



