drisk, men föränderlig liil formen. Främst lig- 

 ger mmmea [fig.2, 3, 4, 5), oingifven af en stark 

 muskelring (y/^. 4), liksom med en sphincter, ge- 

 nom h vilkens utvidgning eller sammandragning 

 den öppnas eller tiilsiutes. I förra fallet synes 

 snabeln nästan klubblik och tvär, i det sednare 

 slutar den i en afrandad spets. På munöppnin- 

 gen följer ett ganska trångt rör genom snabelns 

 inedellinie, omgifvet af trenne olika muskellager, 

 nemligen ett inre (^fig. '2. b) af längsfibrer, ett 

 mellanliggande starkare (c-) af ringforraigt lagda 

 trådar, och ett yttre [d) åter longitudinelt. J)e 

 tvenne förra lagren synas formedla sjelfva sväl- 

 jandet, det yttre afgifver till det inre af krop- 

 pen och till slidan partier, som tjena till sna- 

 belns indragande och utskjutande. Djurets yttre 

 betäckning, som nedstiger i slidan och bekläder 

 denna invändigt, betäcker äfven hela snabeln. 

 När munnen är sluten, och dess muskelring till- 

 bakadragen, lägger sig randen i sex veck {fig- 5), 

 af h vilka det öfre och midre äro djupast, och 

 mellan dessa visa sig lika många rundade upp- 

 höjningar. Snabelns inre rör slutar i en svälj- 

 apparat {fig' 2. e) genom h vilken det fullkomligt 

 kan tillslutas. Svalgets innersta hinna fortsätter 

 sig något utom denna, och förenar sig med nä- 

 ringskanalen [fig. \. c). Denna är till formen 

 föränderlig efter som snabeln är utskjuten eller 

 indragen. I förra fallet är den långt spollik, d. 

 ä. rak , framtill begynnande med en tvert afsku- 

 ren liten öppning, derpå mot midten alltmer ut- 

 vidgad, och slutligen åter jemt afsmalnande. 

 Är åter ^snabeln indragen, {fig. 7. d), så är främre 

 delen af näringskanalen sammantryckt framifrån, 

 bred och tvär, och dess öppning framstår då 

 starkare. Dess väggar äro mycket ogenomskinliga. 



A', y. Acad. Handl. 1840. ^ 



